# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Psychosociální dopady státem nezvládnuté covidové krize na školy, školáky a studenty z hlediska učitelů, psychologů, rodičů a studentů ve světle nároků na odolnost mladých lidí v době rostoucích krizí.

Foto: Iniciativa 21
Popisek:Iniciativa 21 - logo

Právě na školách, žácích, studentech a učitelích se nejvíc podepsala státem nezvládnutá covidová krize. Na dnešní tiskové konferenci v Praze rekapitulovali své negativní zkušenosti ale i pozitivní příklady ze školství v uplynulých dvou letech pedagogové, psychologové, studenti a rodiče (1).

Poukázali na tíživou situaci ve školách pod tlakem mnoha diskriminačních a segregačních vládních "opatření", která zbytečně bránila žákům a studentům v kvalitním vzdělávání a přitom poškodila jejich přirozený fyzický, psychický i sociální vývoj. Stát působil naprosto nepřiměřený a nesmyslný nátlak na očkování všech aktérů vzdělávacího procesu, jenž v kombinaci s preferovaným systémem posílání žáků a tříd do karantén zcela bezprecedentně poškodil výuku i vztahy ve školách. To vše se negativně podepsalo na fyzickém i psychickém stavu žáků a studentů s nepředvídatelnými následky pro budoucnost a mělo by zůstat varovným mementem pro čas, kdy budeme řešit podobné situace.

Před veřejností a dokonce i před rodiči zůstalo často skryto, co se odehrávalo uvnitř škol po téměř dva roky. Vládní nařízení se stala bezmála modlou některých školských aktérů. Děti, kvalita učení a školní pohoda stály stranou, zatímco středem zájmu byla správnost a důslednost ochrany dýchacích cest a mnohá další nařízení včetně segregačních. Ačkoli měla na děti neblahý psychický (i fyzický) dopad, školy i úřady to ignorovaly a bagatelizovaly s neznalostí dětské psychiky. Školy byly státem nuceny plýtvat velkou energií na zbytečné úřední úkony místo toho, aby směřovala ke vzdělávání a výchově.

Děti, které odmítly testování či nošení respirátoru, také děti zdravé ale pozitivně testované byly necitlivě izolovány a diskriminovány. Byly uzavřeny, segregovány v izolačních místnostech do doby, než si je rodiče vyzvedli, a to i po několika hodinách. Byly brány jako toxický materiál, a tak děti o sobě pochybovaly a nedostaly žádné uspokojivé vysvětlení proč, když se cítí zdravě. Pedagogové dávali dětem příklad, že je zcela „normální" diskriminovat, neumožnit někomu se učit či segregovat někoho jen proto, že je to nařízeno.

Vztahy v učitelském kolektivu byly hluboce narušeny. Učitel, jenž se rozhodl stavět příjemné vzdělávání dětí na první místo, se stal pro děti štítem před nátlakem vedení a kolegů a zároveň terčem kolegů a vedení školy. Být spatřen bez respirátoru či vyjádřit odlišný názor znamenalo černou tečku na seznamu přestupků, následně pokárání či vytýkací dopis. Školní radost vystřídal strach a ostražitost.

Později přibyl tlak na očkování. Učitelé dostávali manipulativní dopisy a zavádějící návody popírající kritické myšlení. Označování neočkovaných učitelů testováním a nošením respirátoru bylo segregační a ještě více školy rozdělilo. Někde byl nátlak tak intenzivní, že učitelé očkování podstoupili proti svému přesvědčení, anebo byli propuštěni.

Chování pedagogů bylo často nemístné a ukazovalo jejich lidské i profesní selhání. Každý školní pracovník se musí zamyslet, je-li schopen zvládat tlak, nebo jej jen přenáší na děti, uplatňuje tresty a výhružky a předává dětem negativní vzor. Přitom děti potřebují naši podporu i ochranu a jejich štěstí musíme stavět na první místo před potřebami společnosti. Takové a podobné zkušenosti zazněly na dnešní tiskové konferenci Iniciativy 21 v Praze.

Po dvou letech od prvních restrikcí kvůli nemoci covid-19 je nejvyšší čas k zahájení odborné i společenské diskuse o alarmující situaci ve školství: o zákonnosti vládních „opatření", o jejich medicínské efektivitě, ale zejména o závažných psychosociálních a společenských dopadech na děti, studenty i všechny aktéry vzdělávání. Samostatnou kapitolou byl donedávna evidentní a nezákonný nátlak na očkování žáků, studentů i zaměstnanců škol. Mnohá omezení byla diskriminační a segregační a měla fatální důsledky na životy obrovského počtu lidí, neboť se přenášela prakticky do každé rodiny s dětmi. Přitom zbytečnost školních restrikcí byla od začátku evidentní. U zdravých dětí probíhá infekce covid-19 v naprosté většině případů mírnou formou, mnohdy bezpříznakově (2).

Namísto bezpečného a příjemného prostoru pro děti a studenty se školy staly frustrujícím prostředím separace, nátlaku a strachu. Státem nezvládnutou situací prudce vzrostl počet dětí a mladých lidí s psychickými i tělesnými problémy. Narůstá počet úzkostně depresivních dětí, ale i sebepoškozujících se dětí. Psychosociální následky se projevují především v uzavřenosti žáků a studentů, snížením jejich zájmu o kolektiv a sdílení s okolím. Objevují se však i děti s vyšší impulzivitou, sníženou frustrační tolerancí až agresí.

Právě ve školství byla absurdita vládních restrikcí největší a nejkřiklavější a jejich dopady nejničivější. Závažné následky státem nezvládnuté covidové krize na mladé lidi představují časovanou bombu. Covidová krize ve školství skokově prohloubila retardující trendy mezi mladými lidmi, jako je ztráta vůle, snižování odolnosti, samostatnosti či sociálních dovedností nebo závislost na virtuálním světě. To je zvlášť varující ve světě s rostoucími konflikty na všech úrovních, kdy se zvyšují nároky na zvládání zátěžových situací.

Psychosociální dopady na mladou generaci mají a budou mít negativní a dlouhodobý celospolečenský dopad dosud těžce předvídatelných rozměrů, např. další oslabení či ztrátu kritického myšlení i morálního zakotvení, pochybnosti o vlastním zdraví, útlum přirozeného zájmu o svět, výrazné posílení závislosti na virtuálním světě či následování sporných autorit totální poslušností.

„Společnost, která obětuje své mladé (jejich potřebu být dětmi - radovat se a učit se), aby zachránila staré a nemocné, je odsouzena k vyhynutí," říká terapeut a lektor Čeněk Rosecký (3). Přitom dospělí rozhodovali za covidové krize o školácích a studentech nelegálně - každé dítě má ústavně zaručené právo na ochranu zdraví a právo na vzdělání a zákonné právo na školní docházku bez podmínek.

Zavřené školy byly nejkřiklavějším příkladem selhání státního „boje s koronavirem". Online vyučování kvalitou zdaleka nenahrazuje prezenční, ani nahradit nemůže, navíc má závažné negativní dopady na zdraví. Spousta škol přitom distanční vyučování ani nezvládla, statisíce žáků z něj vypadly (4). Z celkového počtu 1,6 milionu českých žáků a studentů šlo o statisíce mladých lidí, kteří nedostávali vzdělání, a stát tak neplnil svou zákonnou povinnost.

Vláda porušovala zákon, vzala dětem a mladým lidem více než rok školy a studia bez relevantního zdůvodnění, přičemž u nás byly školy zavřené nejdéle z celé Evropy (5). Následky způsobené ztrátou vzdělání a ještě více dlouhodobou izolací, pasivním konzumem, absencí socializace - ale i nedostatkem pohybu, přebytkem jídla a obezitou jsou varující (6). Krize vůle a závislost na internetu jsou neporovnatelně rozšířenější a nebezpečnější nemocí mladých lidí než covid-19. Uzavření škol skokově zvýšilo závislost mladých lidí na digitálním světě. "Děti vyrostlé na technologiích neznají podstatu citů, a když se dostanou do tísně, nemají lidskou oporu, neznají přirozený svět přírodních a lidských vztahů. To je pro jejich formující se mozek fatální a katastrofické," říká neurolog Martin Stránský (7).

Uvržení lidí do izolace blokující přirozené lidské potřeby sdílení a spolupráce a do závislosti na technologiích ve virtuálním prostoru je jedním z nejúčinnějších způsobů destrukce lidí i společnosti jako celku. Děti snášejí toxickou izolaci ještě mnohem hůř než dospělí. Socializace je pro děti přinejmenším stejně důležitá jako získávání vědomostí. Online výuka nejenže dětem nenahrazuje přirozené sdílení v kolektivu a s učiteli, ale ani nemůže zprostředkovat vzdělávání. Děti se při ní většinou věnují vedlejším činnostem, a tak se učí především předstírat a lhát.

Dva roky jsou v životě dětí nesmírně dlouhá doba a tuto ztrátu pro jejich přirozený vývoj nelze nahradit. Na druhé straně zcela dostačují k zakořenění špatných návyků. Pohodlí domácího křesla, stereotypu, izolace a internetu výrazně prohloubilo negativní trendy fyzického i duševního zdraví dětí. Skokově narostl vliv prostředí, kde stačí konzumovat, lajkovat a ještě víc se uzavírat ve své bublině, kde není nutná konfrontace s jiným prostředím, se změnami a rizikem (8).

Samostatnou kapitolou byl donedávna evidentní a nezákonný nátlak na očkování žáků, studentů i zaměstnanců škol, který velmi prohloubil segregaci a diskriminaci neočkovaných dětí. Přitom očkování zdravých dětí nemá vědecké ani morální opodstatnění a nátlak a manipulace reklamou cílenou na děti a dospívající je zcela amorální a nepřípustná (9).

Pozitivních přístupů a řešení covidové krize ve školách byla ve skutečnosti řada. Známo je však o nich jen málo, neboť školy se obávaly na sebe v šikanujícím státu upozorňovat. Jeden z velmi pozitivních příkladů vedení školy přibližuje ve své citaci Petr Vrána, ředitel Základní a mateřské školy v Troubkách. Ta se při mimořádných opatřeních snažila dodržovat základní zákonné normy, odmítla podílet se na nátlaku na vakcinaci, diskriminaci a segregaci žáků a zaměstnanců školy.

Druhý nastiňuje ve své citaci Jiřina Lenová, psycholožka a matka tří dětí. Od okamžiku prvního uzavření základních škol hledala a spolu s manželem a dalšími rodiči nacházela možnosti, jak nejenom své děti uchránit od negativních vlivů všech omezení. To se jim do velké míry podařilo; pro mnoho dětí v jejich okolí bylo toto období pestrým časem plným nových nestandardních poznání a zkušeností.

Tisková konference mj. upozorňuje na celodenní odbornou konferenci Covidkon II: Dopady covidu očima pedagogů, psychologů a právníků, která se bude konat 19. března v Praze, více na www.pppkon.cz.

Videozáznam z tiskové konference najdete v článku ČTK ZDE či na našem YT kanálu ZDE

Mgr. Petr Vrána, ředitel ZŠ a MŠ v Troubkách, řekl:
„V naší škole jsme vytvořili takové podmínky, aby se vzdělávání mohl účastnit každý žák. Rodiče i žáky jsme vyzvali ke vzájemnému respektu a toleranci práva mít odlišný názor. Zaměstnanci školy nenutili žáky k nošení roušek či respirátorů ve třídách ani společných prostorách školy, také testování žáků antigenními či PCR testy bylo dobrovolné. Rodičům jsme zároveň přislíbili, že se škola nebude nijak podílet na propagaci a přesvědčování žáků k očkování. Zároveň byli rodiče vyzváni, aby si pro své budoucí rozhodnutí, zda očkovat, či neočkovat své dítě, zjistili maximální množství informací ze všech dostupných zdrojů."

„I přes odlišné nastavení pravidel nedošlo v naší škole v uplynulých dvou letech k výraznějšímu šíření nemoci covid-19 v porovnání se školami, kde dodržovali veškerá protiepidemická opatření nařízená Ministerstvem zdravotnictví a Ministerstvem školství!"

Mgr. Helena Lánská, učitelka ZŠ Jablonec nad Nisou (malotřídka) ve školním roce 2020-21, řekla:
„Učila jsem nejmenší děti, a proto se nás tolik nedotkla online výuka. Zcela zásadně však vyučování a život ve škole ovlivnila vládní nařízení, která brzy negativně zasáhla do fyzického i psychického stavu všech. Často jsem byla svědkem, jak se děti rozplakaly či si stěžovaly na bolesti hlavy a břicha, únavu, svědění rukou, časté krvácení z nosu, odřeniny za oušky. Cítila jsem velkou bezmoc, neboť na tyto projevy nikdo nebral zřetel. Zároveň tato situace velmi zkomplikovala vzájemné vztahy mezi učiteli a vztah s vedením školy. Do té doby radostný školní život vystřídal především život ve strachu a velké ostražitosti."

„Jelikož kontakt mezi školou a rodiči byl minimalizován, mohly tyto neblahé skutečnosti zůstat skryty. Proto je nutné o nich diskutovat. Domnívám se, že je zcela zásadní velmi citlivě přistupovat k potřebám dítěte, nebýt striktní v nařízeních bez ohledu na následky. Sledovat a pružně reagovat, být tolerantní a ohleduplný, předvídat možné dlouhodobé následky. Stavět do popředí blaho dítěte/jedince nad potřeby společnosti."

Mgr. Filip Jadlovec, psycholog a psychoterapeut s praxí školního psychologa na ZŠ v Ostravě, řekl:
„Časté rozdíly v názorech a přístupech pedagogů představovaly pro děti nečitelný a negativní vzor. Nebylo jim jasné, kdo má pravdu, a každá pochybnost byla brána jako vzdor, odpor a nezodpovědnost. Vztahy mezi pedagogy se kvůli těmto situacím vyhrotily. Často se ovšem učitelé jen přizpůsobili a byli zticha s cílem „přežít". Jiné než oficiální, kritické názory byly v menšině. Narušené vztahy mezi pedagogy, nedůvěra mezi nimi přetrvává i dnes, kdy omezení jsou minimální. Důvěru v kolegu ztratíte ve chvíli, ale obnovit ji trvá i měsíce. Bohužel se zapomíná na pedagogy, kteří potřebují stejně jako děti i nyní odbornou péči s cílem podpory, minimalizace stresu, frustrace, zoufalství a vyhoření."

PhDr. Daniel Štach, psycholog s praxí školního psychologa na speciální školev Ostravě, řekl:
"Školství - to jsou naše děti. Krásně se čte na papíře, jaká by škola měla být - aby se tam děti cítily dobře, mohly prožívat vztahy se spolužáky, naučit se mnoho nových dovedností, nasbírat informace a skládat si je dohromady. Také aby prostřednictvím silné osobnosti učitele zažívaly i bezpečí a přijetí..A stačí jedno nařízení vlády a ze škol se staly propagandistické tábory na "vymývání mozků", kde strach se stal učitelem i pro učitele. Kontrola, úzkost, chaos ...a děti mlčí."

PhDr. Jaroslav Simon, klinický psycholog s privátní praxí v Praze, řekl:
"Covid a proticovidová opatření pomalu končí. Tím ale nekončí a nemizí dopady stresu, který na děti a dospívající během období s covidem působil. Mnoho z nich bude nyní potřebovat podporu i odbornou pomoc, aby pomalu postupně vyšli z izolace, z pasivity, z bezmoci, aby zvládli své úzkosti, deprese i sebevražedné myšlenky. Berme psychické potíže dětí vážně, a podpořme je při jejich zvládání. Neřešené problémy mohou ovlivnit celý život."

Denisa Matláková, studentka třetího ročníku plzeňské lékařské fakulty UK, řekla:
„Covid-19 vnesl změnu do studentského života na mnoha úrovních. Výuka se přesunula do online režimu, čelili jsme sociální izolaci, strachu z neznáma. Zprvu vedla situace k semknutí a vzájemné podpoře, ale s přibývajícími vládními opatřeními začala sílu střídat únava a vyčerpání. Z dobrovolné pomoci v nemocnicích se stala povinná, nekončící nejistota a neustálé změny přinášely čím dál tím více stresu."

„Nástup očkování postupně polarizoval studentský kolektiv a rostoucí vládní nátlak a mediální masáž se odrazily na přístupu učitelů i vedení fakult. Atmosféra vyvrcholila schválením vyhlášky o povinném očkování, která pro mnohé studenty a jejich rodiny nastolila existenční otázku, zda ukončit studium nebo podstoupit vakcinaci v rozporu s osobním nastavením. Toto zásadní dilema bylo naštěstí ukončeno zrušením vyhlášky a lze jen doufat, že se tento stav již nezmění."

Damián Štach, student druhého ročníku gymnázia v Ostravě, řekl:
„Dlouhými lockdowny postupně skomírala kamarádství. Komunikace na sítích je jedna věc, ale s některými přáteli jsme se shodli, že není plnohodnotná, spontánní jako když s někým zajdete do kina, kavárny nebo se potkáváte a vzájemně o sobě víte. Izolací trpí veškeré, nejen přátelské vztahy. Šestnáct, sedmnáct let je věk, kdy poprvé k něčemu dozrajete, možná si trochu uvědomíte, kým jste, kam chcete v životě směřovat, co byste chtěli zažít. Odloučení od přátel, kteří jsou v studentském věku nenahraditelní pro osobnostní růst, tomuto dozrávání brání."

„Když jsme se po všech „opatřeních" vrátili do škol, neměl jsem si s ostatními vůbec co říct. Nemyslím spolužáky, od kterých si za osm let studia sotva půjčíte tužku, ale opravdové kamarády, s nimiž jsem si rozuměl. Za rok a půl dočista zmizelo vzájemné povědomí a s ním i námět k hovoru nebo společným aktivitám. Najít k sobě cestu zpátky chce vůli a čas. Základy přátelství se musejí budovat znovu, téměř od začátku."

Mgr. Jiřina Lenová, psycholožka, matka tří dětí, iniciátorka domácího vzdělávání během covidové krize, řekla:
„Uzavření škol a prožitek způsobu vedení výuky online nás, rodiče spolužáků naší nejstarší dcery, vedl k vytvoření skupinek dětí a k učení v domácím prostředí. Za výrazné podpory naší paní učitelky jsme vytvořili různorodé skupinky dětí, které jsme vzdělávali na různých místech, v různých domácnostech, na zahradách, u řeky nebo v lese; každý rodič přispěl, jak mohl. Někdo organizoval místa a dopravu (děti jezdily společně auty nebo vlakem), někdo pekl koláče na svačinu, někdo přímo vyučoval."

„Celé období domácího vzdělávání bylo pro nás rodiče obdobím náročným, ale ne vyčerpávajícím. Naopak, bylo to období plné nových příležitostí, velmi naplněné a obohacující. Tato naše zkušenost se přenesla na děti, které zažily učení v neobvyklých podmínkách, vedené neobvyklým způsobem a viděly a prožily si neobvyklá řešení nově vzniklých situací. Celým obdobím prošly takřka bez online výuky, ve společenství spolužáků a jejich rodičů, které tak měly možnost blíže poznat v jiném prostředí."

Kontakty:

RNDr. Jan Piňos, mluvčí Iniciativy 21, media.peticezazdravi@iniciativa21.cz, 602 436 018, 720 552 888

Poznámky:

(1) Na tiskové konferenci vystoupili:

Mgr. Petr Vrána, ředitel Základní školy a Mateřské školy v Troubkách, která se při mimo-řádných opatřeních snažila dodržovat základní zákonné normy, odmítla se podílet na nátlaku na vakcinaci, diskriminaci a segregaci žáků a zaměstnanců školy.

Mgr. Helena Lánská, učitelka ZŠ Jablonec nad Nisou (malotřídka) ve školním roce 2020-21 byla svědkem negativního dopadu vládních restrikcí na děti po stránce duševní i fyzické a nátlaku na personál k očkování. Dále v roce 2021-22 v ZŠ na Frýdlantsku, kde opět byla svědkem nátlaku na děti při dodržování nařízení a následně propuštěna z důvodu nepřizpůsobení se "kolektivnímu názoru".

PhDr. Daniel Štach, psycholog, v posledních čtyřech letech působil jako školní psycholog na speciální škole, kde se věnoval krizové intervenci dětí a terapeutické práci s dětmi. Přímý účastník nátlaku vedení školy na děti i vlastní osobu. Jeho tématem je patologie u pomáhajících profesí a dopady restrikcí na žáky.

PhDr. Jaroslav Simon, klinický psycholog, pracuje ve své privátní praxi v Praze. Zkušenosti s dětskou i dospělou klientelou, vliv covidového období na jejich životy, možnosti terapie.

Mgr. Jiřina Lenová, psycholožka, matka tří dětí, nyní na rodičovské dovolené. Od okamžiku prvního uzavření základních škol hledala a spolu s manželem a dalšími rodiči nacházela možnosti, jak (nejenom) své děti uchránit od negativních vlivů všech omezení, covidových opatření atd. To se jim do velké míry podařilo; pro mnoho dětí v jejich okolí bylo toto období pestrým časem plným nových nestandardních poznání a zkušeností.

Denisa Matláková, studentka 3. ročníku plzeňské lékařské fakulty UK, jako neočkované jí donedávna hrozilo ukončení studia. Situace na lékařských fakultách, osobní zkušenost s rozvrácenými vztahy mezi studenty a disrespektem ze strany učitelů.

Damián Štach, student druhého ročníku gymnázia v Ostravě. Dopad restrikcí na jeho generaci: omezení kontaktu s vrstevníky, narušení vztahů, prostředí školy, osobní pohled a zkušenosti.

Na tiskové konferenci spolupracoval:

Mgr. Filip Jadlovec, psycholog a psychoterapeut. Soukromá psychologická praxe pro děti a dospělé a částečný úvazek na ZŠ Ostrava, školní psycholog. Enormní nárůst náctiletých vyžaduje odbornou psychologickou službu. Ve škole potřebují podporu nyní i učitelé.

(2) http://iniciativa21.cz/priloha-petice-za-zdravi/, bod 5

(3) https://www.facebook.com/login/?next=https%3A%2F%2Fwww.facebook.com%2Fmarek.paral%2Fposts%2F10226487568553978

(4) Nezveřejněná evidence ministerstva školství jich za školní rok 2020-21 uvádí devět set. Podle ekonoma vzdělávání Daniela Münicha 15-25 % žáků a studentů základních a středních škol vypadlo z distančního vyučování, u středních škol, jejichž třetinu tvoří učňovské školy, bude údaj u horní hranice.

(5) https://www.seznamzpravy.cz/clanek/distancni-vyuka-a-plosna-opatreni-ceske-deti-byly-doma-nejdele-143078

(6) https://zpravy.aktualne.cz/domaci/deti-se-nehybou-lekari-se-boji-krize-detske-obezity/r~a50438306c7111ebbdfd0cc47ab5f122/

(7) Martin Stránský dále říká: „Nové neurologické poznatky dokládají obrovský rozdíl mezi aktivitou a tvořivostí mozku lidí, kteří používají hodně moderní technologie, hlavně společenské sítě, a lidí, kteří je moc nepoužívají.Lidé, kteří vyrostou s počítačem a mobilním telefonem, neumějí přemýšlet. Dovedou najít informaci, ale neznají příčiny, neumějí spolu jednat a řešit konflikty. Digitální svět toto nenabízí, je čistě reflexivní, plochý." Průměrný Čech strávil u nějakého monitoru neuvěřitelných 6,5 hodin denně, v době koronaviru to bylo mnohem víc. Přitom od hranice sedmi až osmi hodin jde už o vážné změny mozku. U dětí je závislost nejsilnější. Stránský tento proces nazývá stupidifikací: „Za zábavu a pohodlné získávání informací jsme zaplatili tím nejcennějším - svobodou, tvořivostí a klidem. A také velkým nárůstem sebevražd a depresí." https://regenerace.cz/regenerace-duben-2021/

(8) K dlouhodobé absenci školní výuky se vyjadřoval i lékař a donedávna rektor UK Tomáš Zima: „Tak dlouhý výpadek přímého vzdělávání ve školách se u této generace může projevit výrazně. Uvidíme to za několik let. Ale vezměte si, že na středních školách jde o polovinu vzdělávání: ze čtyř let máte zřejmě dva roky dramaticky poškozené. Naši ekonomové vypočítávají možné ekonomické dopady a jsou na stovkách miliard korun." https://www.seznamzpravy.cz/clanek/je-cas-zklidnit-spolecnost-a-nebyt-vezni-koronaviru-rika-rektor-zima-135516

(9) Vzhledem k převážně lehkému průběhu onemocnění nemá plošná vakcinace dětí žádný smysl. Studie, na jejichž základě bylo očkování dětí schváleno, jsou z hlediska bezpečnosti neprůkazné a dlouhodobé nežádoucí účinky nejsou předvídatelné. Nátlak a manipulace reklamou cílenou na děti a dospívající je zcela amorální a nepřípustná, stejně tak jako diskriminace neočkovaných dětí, dospívajících a studentů. Zejména u dětí je nutné ctít lékařský princip předběžné opatrnosti. Je nepřijatelné, aby se děti postavily do fronty na „Tečku" bez vědomí rodičů jen proto, aby se vyhnuly šikaně ze strany institucí nebo dokonce ze strany vrstevníků.

131-981500247/0100

reklama

autor: Tisková zpráva

# data[].attributes.attachment_link.title
Iniciativa 21: Školy, děti, psychika - alarmující dopady covidové krize na mladé lidi ve světě rostoucích konfliktů

# data[].attributes.attachment_link.description
Psychosociální dopady státem nezvládnuté covidové krize na školy, školáky a studenty z hlediska učitelů, psychologů, rodičů a studentů ve světle nároků na odolnost mladých lidí v době rostoucích krizí.

# data[].attributes.attachment_link.title
V Česku výrazně stoupl počet sebevražd. Nárůst je hlavně mezi mladými lidmi | TN.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
V České republice vzrostl počet sebevražd. Podle Národního ústavu duševního zdraví si život v loňském roce vzalo 1 302 lidí. Na život si sáhlo více mužů než žen, obecně je ale nejvyšší nárůst mezi mladými lidmi.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tahák Ep 33 - Každý pátý student řeší své duševní zdraví. Co s tím?

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from Tahák on Spotify. Dnešní Tahák se točí kolem tématu duševního zdraví. Duševní pohodu, nebo závažné duševní poruchy řeší každý pátý student. O to hůř se jim pak soustředí na studium a dosahuje požadovaných výsledků ve studiu. Jak funguje přístup ke studentům na středních školách a jak se k problémům studentů staví vysoké školy?

# data[].attributes.attachment_link.title
Výsledky jsou dvakrát horší, než jsme čekali, říká spoluautor výzkumu o duševním zdraví mladých lidí

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from Houpačky on Spotify. „Výsledky nás hodně překvapily. Odhady Světové zdravotnické organizace předpovídají zátěž duševního onemocnění u jednoho z pěti dětí. Nám vyšla dvojnásobná čísla," říká výzkumník Matěj Kučera, který se svými kolegy z Národního ústavu duševního zdraví otestoval šest tisíc žáků devátých tříd z celého Česka.Všechny díly podcastu Houpačky můžete pohodlně poslouchat v mobilní aplikaci mujRozhlas pro Android a iOS nebo na webu mujRozhlas.cz.

# data[].attributes.attachment_link.title
O duševním zdraví s prof. Cyrilem Höschlem [Podcast]

# data[].attributes.attachment_link.title
Proč je tak těžké mluvit o psychických obtížích?

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from Duševní zdraví školy - podcast NPI ČR on Spotify. Národní pedagogický institut České republiky proto skrze své projekty SRP (Vedemeskolu.cz) a APIV B (Zapojmevsechny.cz) a ve spolupráci s projektem Opatruj.se připravil sérii webinářů, ve kterých psychologové, speciální pedagogové a terapeuti citlivým způsobem otevírají společensky často stigmatizovaná témata potřeby psychologické pomoci.

# data[].attributes.body
Na Radiu Wave se pravidelně vysílá program s názvem Studovna, kde naleznete všechno, co se spojuje se školou. Do jednoho z dílů si pozvali hosta Annu Vozkovou, která působí jako psycholožka na Katedře psychologie pedagogické fakulty Univerzity Karlovi. Zajímá se více o Aspergerův syndrom, autismus a jejich terapie.

Anna Vozková v tomto podcastu vysvětluje důležitost psychologické pomoci na školách, nejčastější problémy žáků, jak to poznat, co s tím dělat atd.

Mezi posluchače budou patřit občané a psychologové zajímající se o toto téma, posluchačů rádia Wave, a zároveň sledující kanálu Studovna na Spotify (kde je podcast také vložen)

Podcast je natočen prostřednictvím rozhovoru s Annou Vozkovou, která má bohaté zkušenosti z katedry a díky tomu může čerpat i z vlastních zkušeností.

Na kanálu Studovna, jak už jsem zmiňovala, nalezneme vše o školním prostředí, předmětech, učitelích, žáků. Duševní pohoda a psychika jak u žáků, tak u učitelů by neměla na takovémto kanálu chybět. Zároveň je v dnešní době toto téma více rozebíráno i mezi veřejností a tento podcast by mohl odpovědět na nějaké z otázek.

# data[].attributes.attachment_link.title
Duševní zdraví mladých se ocitlo v krizi. Jak z toho ven?

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from Studio N on Spotify. Jsou na tom dnešní mladí psychicky hůř než předchozí generace? Data i zkušenosti napovídají, že se situace po pandemii zhoršila, odborníci i lidé z praxe ale hledají cesty, jak z toho ven. Přinášíme vám záznam debaty Deníku N v Knihovně Václava Havla.

# data[].attributes.body
Článek a video zprostředkovala ČT24 za pomoci Ley Surovcové. Ta se v ČT angažuje jako reportérka pražské redakce zpravodajství. Mimo jiné působí jako moderátorka, scénáristka a režisérka. Mezi její hlavní témata patří sociální témata, problematika menšin, zdravotnictví, závislosti dětí, problematika handicapovaných a bezdomovectví.

Lea Surovcová se zde hodně obrací na velké milníky dětí v životě, které mohou být spouštěčem psychických problémů. Mezi ně zařadila mimo jiné válku na Ukrajině, covidovou krizi, inflaci (jenž mohou rodiče doma rozebírat),...

Tento rozhovor nemohl utéct pravidelným posluchačům ČT24 a návštěvníkům jejich webových stránek. Rozhodně se však o něm dozvěděli i jiní, kteří si vyhledávaly informace s tímto zaměřením.

Celý článek je v podstatě jeden velký rozhovor právě se zmíněnou Leou Surovcovou. Hodně se obracela na svoji napsanou knihu, kde rozebírá blíž tyto témata a čtenáři by ji neměli v případě zájmu o psychologii dětí minout.

A právě napsání této knihy byl jeden z důvodů, proč natočit s autorkou rozhovor. Lea si totiž více uvědomila důležitost tohoto ne tolik rozebíraného tématu. Zároveň zjistila zajímavé věci, o které se chtěla podělit s veřejností.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Psychické potíže u dětí a mládeže narůstají. Vysoký výskyt závažných případů zaskočil i zkušené odborníky. Poslední rok podle nich patří po covidu i dalších krizích k nejnáročnějším. Tím se prodlužují čekací lhůty na pomoc u psychologů nebo psychiatrů. Mnozí z nich se shodují, že zdravotní systém, ale ani společnost, na to nejsou dostatečně připraveny. A to může mít fatální následky. Ve svém dokumentu „Těžko v duši" to ukazuje redaktorka ČT Lea Surovcová, která mezi dětmi natáčela minulý školní rok. Premiéru dokumentu uvedlo vysílání ČT24 v páteční Devadesátce.

První psychické potíže vnímala Anežka Bradáčová ve třinácti letech. Na gymnáziu se vystupňovaly. Zlom nastal v covidové krizi. Anežka skončila na klinice v Bohnicích. Měsíce kvůli úzkostem nevyšla z domu. Do školy se zatím nevrátila. Snaží se pracovat. „Mně samotné je to líto, že nemůžu dělat věci, které bych normálně v mém věku mohla dělat," popisuje.

Podobné problémy řešila i její sestra Natálie Bradáčová. Bývalá studentka střední umělecké školy nezvládala výuku a starost o mladší sourozence. Rodina dlouho nemohla najít pomoc. „Máma je zdravotník, musela být v práci. Takže jsem je měla já a snažila jsem se s nimi pracovat a zároveň se sebou. A pak už jsem to nedohnala," vypráví Natálie.

„Pomoc je úplně minimální. Odvolávají nás do kraje, kde bydlíme, ale kde my víme, že terapie nefungují," říká matka Anežky a Natálie Pavlína Bradáčová.

„Potřebovali bychom několik vlaků odborníků"

Mimořádně těžký školní rok zaznamenal i primář dětského oddělení Psychiatrické nemocnice Bohnice Michal Považan. Hlavně u dívek sledoval nárůst depresí, úzkostí, poruch příjmů potravy nebo sebepoškozování. „Covid odezněl, najednou ten trychtýř už nebyl úzký, jako to bylo během covidu, že se nesmělo přijímat. A teď se všechny ty problémy vyvalily," uvedl.

Ředitel Dětské psychiatrické nemocnice Opařany Michal Goetz v debatě po odvysílání dokumentu potvrdil, že se s takovýmito situacemi setkává denně. „Od covidu - ale možná že covid jen akceleroval něco, co se už dělo dlouho, jenom to více vyvstalo na povrch - tak výrazným způsobem narostlo sebepoškozování, sebevražedné myšlení a sebevražedné pokusy, především u dívek," popsal.

S rostoucím počtem potíží u dětí a dospívajících má zkušenosti také ředitelka z Naší školy Praha a Našeho lycea Štěpánka Rajchlová. „Je to náročná situace, ve které se nyní ocitáme s teenagery. A je potřeba velká podpora nejen právě těm dětem, které řeší ty problémy, ale i rodičům. Protože když rodič přichází, od školy potřebuje pro dítě individuální vzdělávací plán, vyřešit hodně absence a podobně, aby to vzdělávání probíhalo," nastínila.

„Velkou výzvou je hlavně propojení těch kapacit, které máme. Protože tam jsou ještě rezervy. Ale nepochybně bychom potřebovali několik vlaků odborníků na dětské duševní zdraví," řekl psychiatr Martin Hollý.

Na ministerstvu zdravotnictví se proto schází pracovní skupina a zároveň výbor psychiatrické společnosti. „Chci, aby výbor přesně definoval pozici ambulantních psychiatrů, kteří jsou naprosto klíčoví. Aby definoval pozici centra duševního zdraví," řekl ministr zdravotnictví Vlastimil Válek (TOP 09). Pomoci by mohly také Týmy duševního zdraví na školách. Odborníci napříč obory se totiž shodují, že klíčová je prevence.

Covid, válka i inflace

Sociální pracovník organizace Fokus Praha Michal Votava upozornil na to, že společným jmenovatelem krizí, s nimiž se rodiny potýkají - jako je covid, ruská agrese proti Ukrajině či inflace - je nejistota. „Nejistota, kterou vnímají ty rodiny a kterou potom částečně předávají svým dětem - namísto toho, aby je utvrdily v tom, že tady mají své místo, že jsou chtěné, milované. Pokud cítíte nějakou existenciální nejistotu, tak často na tyto a další projevy už není kapacita," vysvětlil.

Podle Goetze hraje roli také to, že současná generace je velmi zcitlivělá. „A to zcitlivění přichází vlivem nejen sociálních sítí - to je pouze jedno z médií, které na děti působí - ale i způsobem, jakým jsou i v jiných médiích prezentovány informace," řekl s tím, že informace jsou prezentovány stále emotivněji a je jich velké množství.

Připomněl, že adolescenti jsou obecně velmi citliví a nejistí si sebou samými. „Tak když do toho vstoupí ještě taková intenzivní masáž s emočně zabarvenými silnými informacemi, často s katastrofickým vyústěním, ze které v současné době nemůžeme vystoupit, tak to toho adolescenta začne prostě znejišťovat. A čím více se adolescent znejišťuje, tím méně se v sobě vyznám," nastínil.

Přibylo sebevražd

Právě i rostoucí množství případů psychických potíží loni vedlo k nárůstu počtu sebevražd. Těch po ročním poklesu znovu přibylo. Konkrétně to bylo 1302 případů - 1031 mužů a 271 žen. Nejvyšší nárůst je u nejmladších skupin - od patnácti do 34 let. U nich tvoří sebevraždy čtvrtou nejčastější příčinu úmrtí. Podle expertů je přitom těžké určit konkrétní důvody. Jde totiž o kombinaci více faktorů - od společenské situace po kvalitu osobních vztahů.

Nárůst sebevražd v nejmladší věkové kategorii nepřímo potvrzuje počet lidí, kteří skončili v nemocnici kvůli záměrnému sebepoškození. Těch bylo loni přes tři tisíce, a to hlavně dospívajících a čerstvě dospělých.

Jak najít pomoc?

Podle expertů je nedostatečná prevence. Zmiňují například chybějící služby pro lidi, kteří ukončí ústavní léčbu, nebo nedostatek péče o psychiku dětí. Také osvěta v oblasti psychického zdraví pokulhává. Co naopak funguje dobře, jsou krizové linky. Lidé se ale musí odhodlat se na ně obrátit.

Pokud má dítě potíže, nejjednodušším způsobem, jak může pomoci i sám rodič, je podle Votavy to, brát dítě vážně. „Že jim budou dávat najevo svou přízeň a podporu. Protože často se stává to, že se rodiny od takových problémů chtějí distancovat," uvedl.

Ve chvíli, kdy pak lidé nemohou sehnat psychiatra v blízkém termínu, Goetz poradil kontaktovat svou pojišťovnu. „Pojišťovna je povinna jim pomoci sehnat péči pro jejich dítě, protože zkrátka to pojištění platí," zdůraznil. Pokud je situace tak akutní, že nelze čekat na jednání úřadů, je podle něj potřeba se dostavit na urgentní příjem nemocnice, kde je pohotovost dětského psychiatra. „Tak, aby tam proběhlo alespoň nějaké základní vyšetření a zahájila se nějaká péče. A pokud je ten stav vážný, tak třeba eventuálně následovala hospitalizace," dodal.

Čtyři tragédie denně

Tragicky končí zhruba čtyři případy denně. Otec Andrey Matějkové se před jedenácti lety jednoho dne nevrátil domů. Po třech dnech se místo něj ozvala policie. Až zpětně - a pozdě - se rodina dozvěděla, že bral antidepresiva a chodil na terapii. Nechal dopis na rozloučenou. „Tam zaznělo, že už nemůže dále, že má psychické problémy. Ztratil práci, nemohl najít práci. Pak dostavěl dům, měl hypotéku, takže finanční záležitosti," popisuje Andrea Matějková.

Ta proto nyní chce, aby její rodinná tragédie mohla pomoci ostatním, a to jak rodinám, které mají o své blízké obavy, tak těm, které o ně přišly. Pomoci chce i tím, že se nebojí veřejně mluvit. „Tam kromě všech těch pocitů je i obrovská vina, výčitky a stud. Lidé se o tom stydí mluvit," vysvětluje.

Podobná pomoc a aktivita lidí zasažených touto zkušeností je podle expertů vhodnou metodou, jak o tomto tabuizovaném tématu mluvit více, a spolu s krizovými linkami nebo dostupnější psychologickou péčí klíčovým prvkem účinnější prevence.

„Řadě z nich bychom byli schopní předejít. Takže bych byl hrozně rád, kdyby se objevovaly další iniciativy, další lidé, kteří jsou schopní a ochotní hovořit o své zkušenosti. Třeba jak krizi překonali," říká spoluautor národního akčního plánu prevence sebevražd Alexandr Kasal z Národního ústavu duševního zdraví. Klíčové informace nabízí na webových stránkách.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dokument Ley Surovcové Těžko v duši upozorňuje na psychické potíže dětí a mládeže

# data[].attributes.attachment_link.description
Psychické potíže u dětí a mládeže narůstají. Vysoký výskyt závažných případů zaskočil i zkušené odborníky. Poslední rok podle nich patří po covidu i dalších krizích k nejnáročnějším. Tím se prodlužují čekací lhůty na pomoc u psychologů nebo psychiatrů. Mnozí z nich se shodují, že zdravotní systém, ale ani společnost, na to nejsou dostatečně připraveny.

# data[].attributes.headline
Další nahrávky které jsem poslechla: Spotify - Psychologie.cz https://open.spotify.com/episode/0z93inAx8ikdFIqw6hnhuY?si=0986f1f045234929     

# data[].attributes.subject
Další nahrávky které jsem poslechla: Spotify - Psychologie.cz https://open.spotify.com/episode/0z93inAx8ikdFIqw6hnhuY?si=0986f1f045234929     

# data[].attributes.headline
Další televizní záznamy které jsem shlédla:       TN

# data[].attributes.subject
Další televizní záznamy které jsem shlédla:       TN

# data[].attributes.attachment_link.title
Bludný kruh. Přibývá dětí s psychickými problémy, psychologů je zoufale málo | TN.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Dětí, které potřebují psychologickou pomoc, ve školách přibývá. Žáci se čím dál častěji potýkají s negativními myšlenkami. Samotné školy hledají, jak svým žákům pomoci. Cesta může vést přes školního psychologa, těch je však nedostatek. I když ho škola má, jeho oblast působnosti je omezená, a rodiče tak často musejí pro své dítě hledat psychoterapeuta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Přestože letos zůstaly školy i přes nepříznivou epidemickou situaci otevřené, děti jsou stále pod velkým tlakem. Musejí podstupovat testování, často končí v karanténě nebo izolaci. A výuka tak mnohdy probíhá hybridně - částečně on-line a částečně ve škole. Jak se na dětech podepsaly všechny restrikce spojené s covidem, na to se redakce CNN Prima NEWS zeptala Galiny Jarolímkové, ředitelky pedagogicko-psychologické poradny pro Prahu 1, 2 a 4.

Jak podle vás děti zvládají současná covidová opatření, kdy do školy sice chodí, ale musí podstupovat testování a často se dostanou do karantény nebo izolace? Není to pro ně náročnější, než když měly on-line výuku?
Podle výpovědí dětí, které se dostanou k nám do poradny, zvládají testování a nošení respirátorů bez výraznějších obtíží. Daleko horší je to s přechody z prezenční výuky na distanční a naopak. Děti, hlavně ty na prvním stupni, mají objektivní potíže s tím, že jsou zdravé a přesto nemohou ven s kamarády, na kroužky apod. Malým dětem se daná situace těžce vysvětluje. O zvyšující se frustraci jejich rodičů nemluvě. I pro samotné pedagogy je to velice náročné, nejhorší je asi výuka hybridní. Je nepřirozené, že děti jsou už druhým rokem mimo své kolektivy, ať jde o prvňáčky či maturanty.

Dětem je potřeba vysvětlit, co pozitivita i nemoc znamenají. Že pozitivní člověk nemusí mít žádné následky, nemusí zákonitě umřít, jak to někteří vnímají například z médií.

Podepsala se na nich tato opatření hůře než zavřené školy?
Na všech z nás se tato opatření podepsala. Nejednotné postupy, stále se měnící nařízení a restrikce. Přes rok my psychologové a speciální pedagogové upozorňujeme na to, že jsou potřeba jasná pravidla, která se nebudou měnit každý týden. Děti jsou velmi vnímavé na podněty nás dospělých, a jak se v nich mají vyznat ony, když ne my dospělí? Děti potřebují ke zdravému psychickému vývoji své kamarády, své koníčky a nějaký řád, na který jsou zvyklé.

Takže se to projevilo i na jejich duševním zdraví?
Ano. Máme ve školách daleko více dětí s úzkostmi, depresemi či panickými stavy než před dvěma lety. Bohužel se to v budoucnu může projevit i závažnějším duševním onemocněním.

Jako matka vnímám i to, že pro děti je covid velký strašák, protože nevědí, co je čeká. Syn každé pondělí ve škole trne, aby nebyl pozitivní. A když jednou pozitivní byl, málem se z toho zhroutil. Jak by měli rodiče dětem pomoci, aby neměly takový strach?
Dětem je potřeba vysvětlit, co pozitivita i nemoc znamenají. Že pozitivní člověk nemusí mít žádné následky, nemusí zákonitě umřít, jak to někteří vnímají například z médií. Poslední rok a půl jsme médii a bohužel i vládními činiteli informování jen a jen o všem negativním, kolik lidí je nakažených, kolik lidí umřelo, co vše covid způsobil. Neříkám, že to není potřeba, ale je určitě potřeba lidem sdělovat i pozitivní zprávy. Třeba o tom, co se podařilo, kolik dětí se narodilo atd. Každý, kdo trochu rozumí psychologii, ví, jak funguje psychologie reklamy a že je potřeba mluvit o pozitivní stránce „reklamy" a čerpat z ní.

K tématu

Jaké budou mít děti znalosti? Přece jen už dva roky mají omezené vyučování. Ani v letošním školním roce není výuka stoprocentní. Mají šanci to vše dohnat, nebo vyrůstá „ztracená" generace?
Nemyslím si, že by děti nebyly schopné vše dohnat. Děti jsou šikovné, schopné a je potřeba jim věřit. Záleží hodně na pedagozích, rodičích, jak jim s tím pomohou. Určitě však jinak vše zvládnou žáci prvního stupně základní školy a jinak maturanti či učni závěrečných ročníků. Stále věřím většině pedagogů, že jim budou nápomocni. Ale i samotní žáci musí chtít překonat určité překážky a jít za svým cílem. Určitě i v době distanční výuky se děti mnohé naučily a mohou z toho vycházet v letech budoucích. Jak se říká, všechno zlé je k něčemu dobré a je potřebné z toho čerpat.

Které děti jsou současnou situací podle vás zasaženy nejvíce a proč?
Tato situace se podle mých zkušeností dotkla nejvíce žáků středních škol. Mám v péči studentku druhého ročníku střední školy, u které se v době distanční výuky a sociální izolace prohloubily psychické obtíže do té míry, že se u ní objevila sociální fobie z jakéhokoliv sociálního kontaktu. Přechod z distanční výuky na prezenční a zase zpět ji velmi poznamenal. Nejistota, strach z toho, co bude, pro ni neznámí lidé na opačné straně obrazovky. Protože žáci předloňských prvních ročníků neměli šanci se osobně seznámit, když po měsíci školy přešli na dlouhou dobu na on-line výuku.

Jak se u ní tyto obtíže projevily?
Měla obavy z návratu do lavic - bála se ztrapnění před spolužáky a tuto situaci řešila sebepoškozováním a špatným stravováním, které vedlo až k poruše příjmu potravy. Výrazné obtíže se prohloubily v okamžiku návratu do školy a na odbornou praxi. Bála se spolužáků, učitelů, reakcí na její vzhled, na možné dotazy jak se cítí atd. V průběhu června přestala úplně komunikovat a uzavřela se do sebe, vše vygradovalo pokusem o sebevraždu.

Bohužel kapacity psychologů a psychiatrů se nenavýšily a leckdy jsou čekací doby i několik týdnů až měsíců.

Co rodiče dívky, jak se k této situaci postavili oni?
Ti byli z celé situace zničení, ale zároveň měli i jiné starosti. Tatínek zrovna bojoval s vážným průběhem covidu a velkou část jara strávil v nemocnici, a maminka, která zajišťovala chod celé rodiny po stránce finanční i emoční, svou pozornost bohužel zaměřila jinam. Naštěstí vše dopadlo dobře a dívka je nyní kromě psychologické péče také v péči psychiatrie. Bohužel kapacity psychologů a psychiatrů se nenavýšily a leckdy jsou čekací doby i několik týdnů až měsíců.

Jak mají rodiče poznat, kdy je vhodná doba zajít s dítětem k psychologovi?
Určitě bych doporučila rodičům být v tuto chvíli dobrými pozorovateli svých dětí. Být jim nablízku, když potřebují a podporovat je, povídat si s nimi, když chtějí. Jakmile zjistí, že se jejich dítě chová jinak než obvykle, měli by to začít řešit. Není potřeba hledat hned pomoc klinických psychologů nebo psychiatrů. Doporučila bych se obrátit na výchovnou poradkyni ve škole nebo na školního psychologa, zda vnímají změny i ve škole.

Co dělat v případě, že škola nemá svého psychologa?
Prvotní péče ve škole může být zásadní, a i pár rad může pomoci. Pokud ve škole školní psycholog není, lze se objednat do pedagogicko-psychologické poradny, která má danou školu v péči. Jednou z možností je stále i naše poradenská linka pomoci, kam si o rady stále i v současné době volají a píšou rodiče, učitelé i samotní žáci. Nejedná se však o krizovou linku či linku bezpečí. Všichni ale zde mohou dostat adekvátní odpovědi na své otázky a dozvědět se, co dál.

K tématu

# data[].attributes.attachment_link.title
Neustálé změny ve výuce ničí psychiku dětí. Trpí úzkostmi a depresemi, upozorňuje psycholožka

# data[].attributes.attachment_link.description
Přestože letos zůstaly školy i přes nepříznivou epidemickou situaci otevřené, děti jsou stále pod velkým tlakem. Musejí podstupovat testování, často končí v karanténě nebo izolaci. A výuka tak mnohdy probíhá hybridně - částečně on-line a částečně ve škole.

# data[].attributes.body
Tento ranní rozhovor jsem vybral, protože odhaluje překvapující a znepokojivou statistiku, týkající se duševních problémů mezi žáky 9. třídy ZŠ. Odborník zde také vysvětluje, jak mohou rodiče svým dětem pomoci.

ANALÝZA POMOCÍ 5 KLÍČOVÝCH OTÁZEK

1. Autorem ranního interview je Český rozhlas (Petr Král - moderátor, Matěj Kučera z Ústavu duševního zdraví, Magda Arnoštová - redaktorka webu)

2. Jedná se o rozhovor na téma alarmující statistiky častého výskytu depresí a úzkostí mezi žáky 9. třídy, jako zdroj informací se uvádí Výzkum Národního monitoringu duševního zdraví dětí Ústavu duševního zdraví.

3. Rozhovor je určen posluchačům ranního radiožurnálu, hlavně rodičům a pedagogům.

4. Pozornost posluchačů upoutává první větou moderátora: "40 procent žáků devátých tříd vykazuje známky střední až těžké deprese a 30 procent má problém s úzkostmi." V interview se používá hovorová čeština, samotné může posluchače znepokojit a přijmout k větší pozornosti vůči dětem.

5. Rozhovor byl vytvořen s cílem ukázat veřejnosti výsledky zmíněného výzkumu a pobídnout k větší pozornosti a všímavosti vůči dětem.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Výzkum Národního monitoringu duševního zdraví dětí ukázal, že 40 procent žáků devátých tříd vykazuje známky střední až těžké deprese a 30 procent má problém s úzkostmi. Výsledky výzkumu překvapily i samotné odborníky. „Projekt ukazuje, že je dětská populace zatížená více, než jsme předpokládali, přičemž častější depresivnost nebo úzkostnost se objevuje u dívek," říká Matěj Kučera z Národního ústavu duševního zdraví.

Spustit audio

Související

Společně s psychology a terapeuty odpovídali malým redaktorům Dismanova rozhlasového dětského souboru jejich kamarádi s osobní zkušeností.

Méně pacientů v psychiatrických nemocnicích a více podpory, aby lidé zvládali duševní onemocnění v běžném životě. To byl záměr reformy péče o duševní zdraví.

Společnost se tváří, jak je učitel důležitý. Ale v mých očích to jsou kecy, nebere si servítky dětský psycholog Václav Mertin. Mění se postavení učitele ve společnosti?

# data[].attributes.attachment_link.title
Výzkum depresí a úzkostí u dětí odborníky překvapil. Jak poznat, že je s dětmi něco v nepořádku?

# data[].attributes.attachment_link.description
Výzkum Národního monitoringu duševního zdraví dětí ukázal, že 40 procent žáků devátých tříd vykazuje známky střední až těžké deprese a 30 procent má problém s úzkostmi. Výsledky výzkumu překvapily i samotné odborníky. „Projekt ukazuje, že je dětská populace zatížená více, než jsme předpokládali, přičemž častější depresivnost nebo úzkostnost se objevuje u dívek," říká Matěj Kučera z Národního ústavu duševního zdraví.

# data[].attributes.attachment_link.title
39: Martin Zahradník: Středoškoláci mají hodně stresu a málo nástrojů, jak jej zvládat.

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from Nenásilný podcast on Spotify. „Tyjo, proč se ta nenásilka neučí už na školách?", zaznívá často na workshopech. Martin „Crysman" Zahradník vedl semestrální kurz nenásilné komunikace na jednom brněnském gymnáziu a je tedy tím pravým člověkem, se kterým stojí za to se na toto téma bavit.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
V průběhu pandemie se mezi dětmi a dospívajícími zvýšil podíl těch, kteří se potýkají s vážnými psychickými problémy. Děti a mladiství měli kvůli vládním restrikcím také velmi omezený přístup k pomoci. CNN Prima NEWS oslovila ředitelku České asociace streetwork Martinu Zikmundovou, která v rozhovoru mimo jiné zmiňuje, s jakými problémy se děti nejčastěji potýkají a jak mohou pomoci také rodiče.

O tom, že pandemie prohloubila psychické problémy u dětí, není pochyb. Můžete specifikovat, o jaké potíže se konkrétně jedná?
Pro většinu z nás, tedy i pro děti, byla pandemie COVID-19 a opatření s ní spojená náročným a zátěžovým obdobím. Psychika mladších dětí dosti závisí na tom, jak jsou na tom psychicky jejich rodiče. A také informace o světě mají zprostředkované „dospěláky". Pokud tedy kolem sebe nemají nikoho, kdo by jim vše dokázal dostatečně srozumitelně vysvětlit, jsou zmatené, nejisté, a tím se u nich prohlubují pocity ohrožení, strachu nebo úzkosti. U citlivých dětí se pak snadněji může rozvinout porucha emocí nebo chování nebo duševní onemocnění.

Pozorujete nárůst psychických problémů více u mladších, nebo naopak starších dětí?
Na věkové kategorii nezáleží, záleží spíše na vrozených dispozicích a prostředí, ve kterém děti žijí. Každý stabilní dospělák, kterého kolem sebe dítě má, se počítá. Když funkci opory neplní rodič, může ho částečně suplovat učitel nebo pracovník u nás v nízkoprahovém klubu. Bohužel pandemie vloni na jaře školy i kluby zavřela, a děti tak ztratily možnost této opory. U starších dětí je vývojově velice důležitá vrstevnická skupina. Setkávání se s vrstevníky je součástí utváření osobnosti člověka. Tahle generace zažila lockdown a bude si to pamatovat už napořád.

K tématu

Dokážete upřesnit, do jaké míry se uzavření škol podepíše na dětech do budoucna?
Těch proměnných je v životě každého jedince mnoho. Negativně se lockdown podepíše na dětech, které zcela ztratily kontakt se školou, s kamarády, vyhodí je to z party a zhorší úroveň vzdělání, to víme. Ale také víme, že každá krize je příležitost. Pro společnost vznikla možnost fokusovat pozornost a prostředky na takto ohrožené děti a jejich rodiny. Je důležité vyvarovat se dalšího sociálního vyloučení těchto rodin.

A co ztráta zájmových kroužků?
Co se týká zájmového vzdělávání, mrzí mě, že se nebere vážně. Kroužky pro děti jsou asi tím posledním, o čem politici přemýšlí, že by mělo zůstat otevřené. Přitom je to pro děti tak důležité. Na zájmové vzdělávání kladu stejný důraz jako na to základní. Škola je stále příliš zaměřena na vědomosti a nezbývá kapacita na výchovu, v životě si informace dokážete najít, ale když umíte zahrát na hudební nástroj nebo hrát šachy, nějaký sport, je to pro vás nakonec důležitější.

Co mohou udělat sami rodiče, aby dětem pomohli, a jak poznat, že má dítě psychické problémy? Věřím, že zejména u dospívajících to může být někdy obtížné.
Důležité je neztratit s dítětem kontakt. Je to náročné, protože děti mají svůj svět, hrozně dynamický, sledovat celou tu dynamiku a snažit se být dítěti nablízku není pro rodiče snadné. Rodič řeší existenční otázky, finance, bydlení, jídlo, domácnost, ale stejně důležité je udělat si každý den chvíli a být plně pozorností u dítěte, mít společnou aktivitu, poslouchat ho, vnímat a pokud možno nehodnotit, přistupovat k dětskému světu s respektem, ten totiž pomáhá kontakt zachovat.

Projevily se vládní restrikce i na zvýšené agresivitě u dětí?
Mám informace, že v některých městech silně vzrostla agresivita projevovaná na veřejnosti. Zdroj bude nuda nebo frustrace. Důležité je pracovat se zdroji, s původci agrese a zároveň si uvědomit, že agresivita je přirozený jev, nelze jej ze světa vymýtit, lze s ním pracovat i s pomocí sociální práce, hledat jiné ventily pro nahromaděnou energii.

V průběhu pandemie pracovníci služeb byli pro děti dostupní především on-line nebo po telefonu. Zde se zúročily například zkušenosti portálu Jdi do klubu, který provozuje Česká asociace streetwork. Návštěvníci stránek Jdidoklubu.cz mohou využívat poradny, která je určena především dospívajícím ve věku od dvanácti do osmnácti let (ale využít ji mohou i rodiče, učitelé nebo například sociální pracovníci). K tématům, která se zde nejčastěji řeší, patří sex a vztahy, experimenty s alkoholem a drogami, problémy v rodině nebo ve školním kolektivu.

K tématu

# data[].attributes.attachment_link.title
Následky pandemie: Mezi dětmi a dospívajícími stoupl počet těch, kteří mají vážné psychické problémy

# data[].attributes.attachment_link.description
V průběhu pandemie se mezi dětmi a dospívajícími zvýšil podíl těch, kteří se potýkají s vážnými psychickými problémy. Děti a mladiství měli kvůli vládním restrikcím také velmi omezený přístup k pomoci. CNN Prima NEWS oslovila ředitelku České asociace streetwork Martinu Zikmundovou, která v rozhovoru mimo jiné zmiňuje, s jakými problémy se děti nejčastěji potýkají a jak mohou pomoci také rodiče.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jakou podobu a jaký dopad na civilní obyvatele má izraelská vojenská operace na jihu Gazy? Co vypovídají o reálné ekonomické situaci tuzemských měst a obcí údaje, podle kterých mají zatím letos nejlepší výsledky hospodaření za posledních 10 let? A co zjistila studie zaměřená na duševní zdraví žáků a studentů na severu Čech v Ústeckém kraji? Poslechněte si odpolední publicistiku s Věrou Štechrovou.
Hosty Věry Štechrové byli:

Tomáš Řepa, analytik z Univerzity obrany;

Pavel Drahovzal, místopředseda Svazu měst a obcí a starosta Velkého Oseka;

Roman Petrenko, zakladatel výzkumného týmu Anreva Solution.

Poslechněte si celou odpolední publicistiku.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odpolední publicistika: Izraelská operace na jihu Gazy. Hospodaření českých měst. Duševní zdraví studentů

# data[].attributes.attachment_link.description
Jakou podobu a jaký dopad na civilní obyvatele má izraelská vojenská operace na jihu Gazy? Co vypovídají o reálné ekonomické situaci tuzemských měst a obcí údaje, podle kterých mají zatím letos nejlepší výsledky hospodaření za posledních 10 let? A co zjistila studie zaměřená na duševní zdraví žáků a studentů na severu Čech v Ústeckém kraji?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mnoho studentů zažívá při studiu stres a úzkosti, školy ale podporu duševního zdraví často příliš neřeší. Vyplývá to z nedávného průzkumu mezi studenty středních a vysokých škol, který iniciovala společnost GTS Alive. S nadměrným stresem a úzkostnými stavy se potýkají tři čtvrtiny respondentů z celkových 900 dotázaných.

Většina studentů zažívá při studiu velký stres, školy ale duševní zdraví často příliš neřeší | Foto: René Volfík | Zdroj: iROZHLAS.cz

Z výsledků průzkumu pro společnost GTS Alive vyplývá, že téměř 90 procent dotázaných studentů by ocenilo více informací od odborníků nebo praktické tipy, jak mají pečovat o své duševní zdraví.

Číst článek

„Častokrát se objevuje například požadavek, jestli by škola mohla pořádat semináře či workshopy nebo nějakým způsobem zprostředkovat informace, jak zvládat stres a vypořádat se se zátěží. Těchto odpovědí je opravdu hodně. Ze stylu, jakým píšou, vyvozuji, že se jedná o vysokoškoláky," popisuje výsledky průzkumu Radek Schich, ředitel společnosti GTS Alive, která průzkum iniciovala.

„Cítí se trochu ztraceni ve volnosti studia na vysoké škole, tudíž volají po tom, aby jim pomohla a nabídla nějakou konkrétní možnost řešení a třeba to i zahrnula do vstupních informací o studiu," pokračuje Schich.

Studenti se vyjadřovali také k formám podpory, které jim školy nabízí. Zastoupení středoškoláků a vysokoškoláků je v průzkumu téměř vyrovnané. Odpovědi podle toho ale autoři průzkumu neoddělovali.

Vzkaz oběma typům škol je zřejmý. Většina z nich podle názoru 66 procent respondentů nenabízí svým studentům dostatečné poradenství ohledně duševního zdraví. Celkem 24 procent studentů je naopak s přístupem školy spokojeno.

Sdílený problém je poloviční

„Častou jsou v situaci, kdy mají nějaký problém, ale vůbec neví, s kým ho mají řešit. Anebo vědí, že ho řešit mají a možná vědí i s kým, ale často se v podstatě stydí se na dotyčnou osobu obrátit. V jedné odpovědi například stálo: co by mi pomohlo ve zvládání stresu? Pomohlo by mi, kdyby mi někdo řekl, že můžu v klidu dojít za školní psycholožkou, protože teď mám strach, že bych ji obtěžovala," dodává ředitel GTS Alive.

Číst článek

Další respondenti uvedli, že zvládat stres spojený se studiem by jim pomohl chápavější přístup učitelů. Ocenili by, kdyby na ně nevyvíjeli přehnaný tlak nebo jim více vycházeli vstříc. Studenti si také stěžovali, že učitelé například mnohdy nejsou ochotní mezi sebou koordinovat termíny testů a zkoušek.

Získat jednoznačné stanovisko všech středních a vysokých škol je samozřejmě složité. Mnohé studie také potvrzují vliv pandemie koronaviru na psychiku mladých lidí, s čímž souhlasí i učitelé a ředitelé škol.

Fakt, že v Česku zoufale chybí psychologové a psychiatři, je také nepopiratelnou pravdou. Kritický nedostatek je také mezi školními psychology. Například podle ředitele Střední průmyslové školy v Ústí nad Labem Jaroslava Mareše nestačí, aby školní psycholog byl ve škole k dispozici jen pár hodin týdně.

„Potřeboval bych zde školního psychologa, který tu bude tak, že když bude potřeba, bude k dispozici, protože problém je potřeba řešit hned. Každou poradu či jednání kolegy upozorňuji, aby žáky sledovali, aby se jich ptali. Žáci je nechtějí otravovat, ale snažím se jim vysvětlit, že to není otravování. Sdílený problém může být poloviční," upozorňuje Mareš.

# data[].attributes.attachment_link.title
Průzkum: Mladé lidi trápí během studia stres a úzkosti. Pomohli by chápavější učitelé i workshopy

# data[].attributes.attachment_link.description
Z výsledků průzkumu pro společnost GTS Alive vyplývá, že téměř 90 procent dotázaných studentů by ocenilo více informací od odborníků nebo praktické rady, jak mají pečovat o své duševní zdraví.

# data[].attributes.body
Článek jsem vybral, protože pojednává o zajímavém plánu Národního ústavu duševního zdraví testovat duševní pohodu a duševní gramotnost dětí v 5. a 9. třídách podobně jako češtinu nebo matematiku. Spolupracuje při tom s Českou školní inspekcí.

ANALÝZA POMOCÍ 5 KLÍČOVÝCH OTÁZEK

1. Autorem článku je ČTK.

2. Obsahem článku je zpráva o snaze odborníků z NUDZ pravidelně testovat duševní zdraví a duševní gramotnost dětí v 5. a 9. třídách na základních školách. Článek informuje o spolupráci s Českou školní inspekcí, představuje výsledky první fáze projektu a popisuje program na výuku žáků 6. či 7. tříd na téma duševní pohody a duševního zdraví.

3. Článek je určen čtenářům Českých novin a uživatelům internetu, zejména rodičům, učitelům a odborníkům v oblasti duševního zdraví dětí a adolescentů.

4. Snaží se upoutat pozornost prostřednictvím poutavého názvu a konkrétních výsledků projektu, které ukazují na význam péče o duševní zdraví dětí. Také nabízí informace o novém programu pro učitele.

5. Sdělení bylo vytvořeno s cílem informovat veřejnost o výsledcích a dalším směřování projektu na monitorování duševního zdraví dětí. Odborníci zdůrazňují důležitost dostupných dat o duševním zdraví dětí a naznačují, že systematický sběr těchto dat by mohl pomoci plánovat vhodné zásahy a programy ve vzdělávání a péči o duševní zdraví. Prospěch z tohoto sdělení může mít jak veřejnost (rozšíření povědomí o duševním zdraví dětí), tak samotný Národní ústav duševního zdraví (posílení povědomí o jeho výzkumné a vzdělávací činnosti v této oblasti).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aktualizace: 24.11.2023 11:20 Vydáno: 24.11.2023, 11:20

Studenti ve škole - ilustrační foto ČTK/Jens Kalaene

Praha - Odborníci z Národního ústavu duševního zdraví (NUDZ) chtějí pravidelně po několika letech testovat duševní zdraví a duševní gramotnost dětí v 5. a 9. třídách podobně jako češtinu nebo matematiku. Spolupracují na tom s Českou školní inspekcí (ČŠI). Zároveň připravili pro učitele program na půlroční výuku žáků 6. či 7. tříd na téma duševní pohody a duševního zdraví. Odborníci to dnes řekli novinářům na tiskové konferenci k projektu Monitoring a posilování duševního zdraví dětí a adolescentů.

První výsledky projektu ústav představil novinářům v říjnu, vyplynulo z něj například, že až 40 procent žáků 9. tříd má příznaky deprese nebo že více než tři čtvrtiny mladých se stydí požádat o pomoc, když mají duševní potíže. Polovina problémů s duševním zdravím podle odborníků začíná před 14 roky věku.

Na děti v 6. a 7. třídách se proto zaměřuje projekt Všech pět pohromadě. V něm odborníci otestovali programy zaměřené na duševní gramotnost, duševní zdraví, ale i povědomí o tom, kde je možné hledat pomoc, na základních školách v Karlovarském a Plzeňském kraji. Podobně jako například u testování léků je pak porovnali s dalšími školami, kde s dětmi nepracovali.

"Program je založený na duševní gramotnosti. Děti získávají znalosti a dovednosti, které potřebujeme k dosažení pozitivního duševního zdraví," popsala jeho koordinátorka Magdalena Lukasová. Ověřený projekt teď nabízejí učitelům, kteří ho mohou využít pro výuku předmětu Výchova ve zdraví v souladu se vzdělávacím plánem. "Učitel dostane téměř kompletní přípravu na jedno pololetí," doplnila.

Dosud školeními prošla asi šedesátka učitelů, další mají podle Lukasové zájem. Školám ho ústav pro duševní zdraví zatím nabízí za úhradu, jedná ale i s kraji nebo ministerstvem školství. Zájem je o něj i v zahraničí, zavádí se v Gruzii a zájem má i Litva nebo Slovensko, dodala Lukasová. V plánu je podle ní také jeho rozšíření na mladší i starší děti.

Zásadní je podle odborníků mít dostupná data o tom, jak se duševní zdraví dětí, ale i jejich znalosti o možnostech prevence či pomoci vyvíjejí. Loni odpovídaly na dotazníky testované děti z 9. tříd. "Připravujeme robustní program, aby aby si je škola mohla sbírat sama a automaticky prostřednictvím systému České školní inspekce," řekl výzkumný pracovník NUDZ Matěj Kučera.

Ideální by podle něj byl každoroční sběr dat nebo zapojení žáků při testování výsledků vzdělávání 5. a 9. tříd, které organizuje ČŠI. Naposledy z českého jazyka a matematiky sbírala inspekce data v roce 2022, před tím v roce 2017. Podle odborníků by se tak v ČR mohl zahájit i systematický sběr dat o duševním zdraví, aby bylo možné na základě dat plánovat například kapacity péče nebo potřebné vzdělávací programy.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborníci chtějí testovat duševní zdraví dětí podobně jako češtinu a matematiku | ČeskéNoviny.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Praha - Odborníci z Národního ústavu duševního zdraví (NUDZ) chtějí pravidelně po několika letech testovat duševní zdraví a duševní gramotnost dětí v 5. a 9. třídách podobně jako češtinu nebo matematiku. Spolupracují na tom s Českou školní inspekcí (ČŠI). Zároveň připravili pro učitele program na půlroční výuku žáků 6. či 7.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Po dvou letech končí testování týmů duševního zdraví na školách. Z jejich výsledků vyplynulo, že se díky nim daří včas odhalovat psychické potíže dětí, šikanu i rodinné problémy. Ministerstvo školství proto chce podobnou službu zavést po celé republice.

Ředitelé, zástupci poraden i krizových center se po dvouletém výzkumu shodli, že duševní zdraví přestává být v českých školách tabu. Jeden z takzvaných týmů duševního zdraví experti testovali například v Kutné Hoře. Týmy jsou navíc mobilní a na Kutnohorsku spolupracují s dalšími dvaceti školami.

„Je příjemné dítěti ukázat, že je tu člověk, se kterým může mluvit každý týden. Ono potom stačí málo a ten problém se nemusí rozvinout," ohlíží se za testováním služby ředitelka základní školy Kamenná stezka v Kutné Hoře Andrea Melechová Ruthová.

Díky projektu se pak ve Zruči nad Sázavou pravidelně schází ředitelka, speciální pedagožka, sociální pracovnice, zdravotní sestra i psycholog. O přestávkách za nimi chodí také děti. „Nejčastější jsou úzkosti ze školy, z kolektivu, sportů," přibližuje nejčastější témata hovorů tamní školní psycholožka Barbora Losenická.

Posílení prevence proti zahlcení ordinací

Týmy na obou základních školách dosud pomohly šesti stům dětí, rodičů a učitelů. Celkem účastníci testovacího projektu poskytli přes pět tisíc konzultací.

Podle expertů by rozšíření obdobných týmů posílilo prevenci, která by zabránila náporu v psychiatrických a psychologických poradnách. „Když posílíme právě roli prevence, tak pedopsychiatr může být pouze pro nejvážnější případy, a snížíme i zátěž této profese," myslí si odborná garantka projektu a manažerka advokačního týmu SOFA Lenka Hečková.

Souhlasí s ní ředitelka ZŠ ve Zruči nad Sázavou, podle které sociální pracovnice pro potřebné děti může pomoci najít i formy finanční podpory. „Pokud se dobře nastaví jiná podpůrná opatření, tak medikace není důležitá, a to je obrovská přidaná hodnota," doplňuje.

Strategie ministerstva

Podle ministerstva školství by v budoucnu měly podobné týmy pomáhat po celé republice více systémově.

„Učitelé získávají pocit jistoty při práci s těmito žáky, proto bychom rádi podpořili systémovější zavedení jednotlivých týmů i do dalších regionů s vizí, že na každý kraj by vznikly zatím dva," avizuje zmocněnec resortu školství pro dětské duševní zdraví Ferdinand Hrdlička.

Menší týmy už nyní fungují například v Praze, Pardubickém nebo Královéhradeckém kraji. Nově začínají i na Šluknovsku.

# data[].attributes.attachment_link.title
Týmy duševního zdraví na školách by měly pomoci včas odhalovat psychické potíže dětí

# data[].attributes.attachment_link.description
Po dvou letech končí testování týmů duševního zdraví na školách. Z jejich výsledků vyplynulo, že se díky nim daří včas odhalovat psychické potíže dětí, šikanu i rodinné problémy. Ministerstvo školství proto chce podobnou službu zavést po celé republice.

# data[].attributes.attachment_link.title
Středoškoláci bojují s depresemi. Pomoci by mohly další volné dny

# data[].attributes.attachment_link.description
Mladiství čím dál častěji trpí depresemi a úzkostmi. Pomoci by jim mohly volné školní dny. Ministerstvo tvrdí, že chce posílit stavy školních psychologů a dalších odborníků.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Život vysokoškolského studenta je typický tím, že se v něm střídají období vysokého pracovního nasazení s obdobím relativního klidu. Studium, zejména ve zkouškovém období, klade vysoké nároky na systematickou práci a na samostatnou organizaci času. Duševní činnost si zpravidla vyžaduje hlubokou koncentraci a to všechno může způsobovat velkou psychickou zátěž.

V šíleném kolotoči povinností je velmi snadné zapomenout na pravidelný odpočinek a na psychohygienu. Sepsali jsme tipy pro všechny vysokoškoláky, aby zvládali své studium ve větší duševní pohodě.

Co můžete udělat pro své duševní zdraví?

1. Odpočívejte a spěte alespoň 7 hodin

2. Opatrně s kofeinem a alkoholem

3. Nezapomeňte na svoje koníčky a volný čas
Zákon o vysokých školách č.111/1998 Sb. v § 21, odst. 1, písm. d) ukládá veřejným vysokým školám „poskytovat uchazečům o studium, studentům a dalším osobám informační a poradenské služby související se studiem a s možností uplatnění absolventů studijních programů v praxi". Toto ustanovení se vztahuje i na vojenské a policejní VŠ, soukromým VŠ zákon tuto povinnost neukládá. Zákon nepředpisuje organizační formy ani způsob a rozsah poskytovaných služeb, každá VŠ je přizpůsobuje svým potřebám a možnostem i cílovým skupinám.
4. Rozdělte si práci na menší části

5. Vyhraďte si dostatek času na přípravu

6. Nesrovnávejte se s ostatními

7. Stanovte si priority

8. Nalezněte vlastní motivaci

9. Odměňujte se za úsilí

10. Nebojte se požádat o pomoc, pokud vám není dobře

Kam se můžete obrátit v případě nouze?

Studenti do 26 let mohou telefonovat na Linku bezpečí: 111 116 , která je k dispozici zdarma a nonstop. Lze využít také e-mail nebo chat. Více o fungování linky ZDE.

Všichni dospělí se mohou obracet na Linku první psychické pomoci: 116 123 , která je k dispozici zdarma, denně od 8 hod do 18 hod. Provozuje také e-mail a chat. Více o fungování linky ZDE.

Kam můžete zajít v případě nouze?

Poradenské centrum může být zaměřené na studijní problematiku (adaptace na VŠ, uplatnění absolventů na pracovním trhu), ale mnohá vysokoškolská poradenská centra nabízejí také psychologické poradenství. Studenti se na ně mohou obrátit s nejrůznějšími obtížemi, jak v oblasti mezilidských vztahů, řešení konfliktů, tak v případě, že prožívají úzkostné stavy, trápí je stres, nespavost nebo deprese. Patří sem také studijní obtíže spojené zejména se zkouškovým obdobím, zvládání trémy, prokrastinace, ale také podpora motivace a osobního růstu.

Přibližně polovina vysokých škol v České republice má zřízené poradenské centrum, nebo specializované centrum podpory studentů se specifickými potřebami, mezi ně patří všechny 3 největší univerzity v ČR. Kromě celouniverzitních poradenských center mohou mít svá menší centra zřízeny i jednotlivé fakulty.

Univerzita Karlova v Praze - Centrum Carolina

Adresa: Ovocný trh 560/5, Praha 1

Poskytované služby: podpora studentů a uchazečů o studium se speciálními potřebami a socioekonomickým znevýhodněním, psychologické poradenství (také v angličtině), podpora studentských spolků

České vysoké učení technické v Praze - Centrum informačních a poradenských služeb (CIPS)

Adresa: Ovocný trh 560/5, Praha 1

Poskytované služby: podpora studentů a zaměstnanců ČVUT při řešení studijních, osobních, rodinných a právních problémů. Pro studenty organizují akce zaměřené na osobní rozvoj.

Masarykova univerzita v Brně - Poradenské centrum

Adresa: Žerotínovo náměstí 617/9, Brno

Poskytované služby: studijní a psychologické poradenství

Univerzita Palackého v Olomouci - Psychologická poradna pro studenty a zaměstnance UP

Poskytované služby: psychologické poradenství primárně pro studenty filozofické fakulty, v případě volné kapacity i dalších fakult

UP provozuje také Kariérní centrum, Podporu studentů se specifickými potřebami, Studentskou právní poradnu, atd.

Další tipy pro duševní zdraví

Kontakty na další vysokoškolská poradenská centra v celé ČR najdete na stránkách Asociace vysokoškolských poradců.

Poradenská centra a informace o jejich fungování někdy nejsou dobře viditelné, proto doporučujeme nebát se zeptat na konkrétní škole a kontaktovat pro více informací například studijní oddělení. Dobrou zprávou je, že zřízení poradenského centra plánují i další vysoké školy, které ho dosud svým studentům nenabízely.

Líbil se vám článek?
Pošlete ho dál

# data[].attributes.attachment_link.title
Duševní zdraví na vysoké škole - Nevypusť duši

# data[].attributes.attachment_link.description
Život vysokoškolského studenta je typický tím, že se v něm střídají období vysokého pracovního nasazení s obdobím relativního klidu. Studium, zejména ve zkouškovém období, klade vysoké nároky na systematickou práci a na samostatnou organizaci času. Duševní činnost si zpravidla vyžaduje hlubokou koncentraci a to všechno může způsobovat velkou psychickou zátěž.

# data[].attributes.headline
Tisková zpráva na webovém portálu hl. m. Prahy

# data[].attributes.subject
Tisková zpráva na webovém portálu hl. m. Prahy

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nárůst nadměrného a rizikového užívání technologií, vysoký výskyt úzkostí a depresí, malá spokojenost se životem na straně žáků. Problémy nově zmapoval výzkum duševního zdraví a rizikového chování žáků 2. stupně základních škol a studentů středních škol v Praze. Výsledky potvrzují obavy odborníků, že se covidová pandemie, ale také nekončící ruská agrese proti Ukrajině a nejasný hospodářský vývoj negativně podepisují na duševním zdraví, a to především u dětí a mladistvých. Výzkum připravila příspěvková organizace hlavního města Centrum sociálních služeb Praha ve spolupráci s Magistrátem hl. města Prahy, s analýzou dat pomohli datoví analytici z výzkumného týmu Anreva Solution.

Se svým životem je aktuálně spokojeno méně žáků než dříve. V roce 2019 uvádělo celkovou spokojenost se svým životem 65 % žáků, v roce 2022 už jen 54 % žáků. Naopak podíl žáků, kteří explicitně uvedli, že nejsou spokojeni, narostl z 8 % v roce 2019 na 15 % v roce 2022.

Až 27 % žáků v Praze vykazuje wellbeing (spokojenost se životem) na tak nízké úrovni, pro kterou Světová zdravotnická organizace (WHO) doporučuje konzultaci či intervenci odborníka. To znamená, že zhruba každému čtvrtému žákovi 2. stupně základních škol nebo středních škol v metropoli by měla být poskytnuta odborná pomoc.

O problému svědčí i pohled na detailnější ukazatele, například z oblasti psychického zdraví. Okolo 14 % žáků vykazuje příznaky vysoké míry úzkosti, dalších 15 % žáků pak střední míru úzkosti. Přibližně 11 % žáků vykazuje příznaky těžké deprese, dalších 11 % žáků středně těžké deprese. Všichni tito žáci přesahují hodnoty, při kterých je doporučeno vyhledat konzultaci odborníka a další případnou intervenci.

To vytváří velký tlak na podpůrné a intervenční služby a odhaluje nejen známý deficit psychiatrické péče, ale také nedostatek dětských psychologů, adiktologů a dalších specializovaných služeb, a to například pro žáky, kteří se sebepoškozují či žáky zasažené násilím v blízkých vztazích.

Nejohroženější skupinou z hlediska duševního zdraví a wellbeingu jsou dívky starší 14 let. V porovnání se stejně starými chlapci udávají dívky významně horší pocit spokojenosti se životem (wellbeing). Dívky starší 14 let výrazně častěji trpí příznaky deprese a úzkostí a jsou pětkrát ohroženější rizikem k rozvinutí poruch příjmů potravy než chlapci.

„Prevence a péče o duševní zdraví dětí a mladých dospělých je pro mě naprostou prioritou. Jsem moc ráda, že se toto téma i s nástupem školního roku otevírá. Je potřeba o něm mluvit a detabuizovat ho. Jako náměstkyně, která má v gesci i tuto problematiku, udělám maximum pro to, abychom vylepšili péči a podpůrné prostředí pro ty, kteří potřebují pomoci," říká Alexandra Udženija, náměstkyně primátora hl. m. Prahy pro oblast sociálních věcí a zdravotnictví.

„Zhoršení duševního zdraví a obavy Pražanů z budoucího vývoje sledujeme také u dospělé populace. Jsem ráda, že naše práce směrem k primární prevenci a podpoře poradenských služeb pro žáky na pražských školách vychází z podrobných dat. Na řešení problematiky spolupracujeme také s Magistrátem hl. města Prahy a pražskými pedagogicko-psychologickými poradnami," uvádí Jana Holubová, která je pověřena řízením příspěvkové organizace hlavního města Centrum sociálních služeb Praha.

„Ačkoliv celkové výsledky nejsou dobré, nalezneme v datech i malé důvody k optimismu. Wellbeing žáků dopadl v roce 2022 o malinko lépe, než v roce 2021. Také se snížil podíl žáků ohrožených poruchami příjmu potravy. Rád bych proto věřil, že se odrážíme ode dna, zároveň je potřeba zesílit podporu pro děti, školy a odborníky pracující s dětmi, a to jak z hlediska kapacity služeb, tak jejich efektivity," komentuje aktuální výsledky vedoucí výzkumu Roman Petrenko.

„Přestože v dohledné době nebudou dostatečné kapacity dětské psychiatrické péče, žákům můžeme pomoci i jinak, rozvojem respektujícího a bezpečného prostředí ve školách, včasnou detekcí ohrožení, preventivními programy, rozšířením počtu školních psychologů či lepším propojením škol, sociálních služeb a odborných neziskových organizací," upřesňuje Petrenko.

V problematice užívání návykových látek roste užívání nikotinových sáčků a kratomu. V roce 2021 uvedla použití kratomu necelá 2 % žáků, v roce 2022 již necelých 5 % žáků. Aktuální legislativa navzdory varování odborníků nezakazuje kratom prodávat i osobám mladším 18 let. Roste také užívání elektronických cigaret (tzv. „vapování").

Alkohol u žáků zůstal na stejných hodnotách jako v roce 2021, kdy se vrátil do „předcovidových" čísel z roku 2019. Zastavil se tak mírný pokles registrovaný v předchozích letech, neboť užívání alkoholu a marihuany mezi žáky podle většiny studií doteď dlouhodobě mírně klesalo.

Ohrožení excesivním používáním internetu a technologií za rok 2022 kopíruje hodnoty z roku 2021, které odborníci na danou problematiku vnímají jako velmi vysoké. „Pro představu, 45 % žáků opakovaně vynechalo kvůli internetu (on-line aktivitě) spánek nebo jídlo. 54 % žáků přiznalo, že se někdy rozčílí, když nemohou být na internetu (on-line)," doplňuje detaily datová analytička Dominika Matějovcová.

„Chlapci mají častěji problém kvůli hraní počítačových her, ale dívky mají více problémů kvůli času strávenému na sociálních sítích, což má také silně negativní dopady na jejich psychický stav a duševní zdraví," dodává Matějovcová.

Žáky je také nutné dál edukovat o zásadách bezpečného pohybu v kybersvětě. Necelá třetina žáků uvedla, že je v roce 2022 někdo cizí kontaktoval s nevyžádanou erotickou nabídkou na internetu (nevyžádaným hovorem o sexu, nabídkou peněz za intimní fotografie atd.). Více než 40 % dotazovaných v roce 2022 zažilo, že je na internetu někdo pomluvil, nadával jim či ubližoval, což je největší hodnota od začátku měření v roce 2016.

Výzkum se koná každoročně od roku 2016, poslední dotazování se uskutečnilo v prosinci 2022. Realizuje ho Centrum sociálních služeb Praha ve spolupráci s Magistrátem hl. města Prahy, s analýzou dat pomáhají datoví analytici z výzkumného týmu Anreva Solution.

Výsledky výzkumu duševního zdraví a rizikového chování žáků 2. stupně základních škol a studentů středních škol v Praze jsou k dispozici zde a zde.

# data[].attributes.attachment_link.title
Duševní zdraví žáků v Praze je alarmující, odborníci bijí na poplach

# data[].attributes.attachment_link.description
Nárůst nadměrného a rizikového užívání technologií, vysoký výskyt úzkostí a depresí, malá spokojenost se životem na straně žáků. Problémy nově zmapoval výzkum duševního zdraví a rizikového chování žáků 2. stupně základních škol a studentů středních škol v Praze.

# data[].attributes.body
Tento článek jsem vybral, protože dle mého názoru dobře shrnuje a upozorňuje na téma psychického zdraví studentů, konkrétně vysokoškoláků. Obsahuje výpovědi různých lidí relevantních pro toto téma a také disponuje dvěma infoboxy. Jeden z nich obsahuje zajímavý graf. Kromě toho poskytuje odkazy na kontakty a linky pomoci.

ANALÝZA PODLE 5 KLÍČOVÝCH OTÁZEK

1. Autoren článku je Kateřina Němcová, Seznam Zprávy.

2. Článek upozorňuje na problematiku duševního zdraví vysokoškolských studentů, obsahuje výpovědi několika lidí a infobox s ozdrojovaným grafem. Článek vyjadřuje názor, že psychické potíže studentů jsou podceňované.

3. Cílovou skupinou článku jsou uživatelé internetu, konkrétně čtenáři Seznam Zpráv. Dostává se k příjemcům např. doporučením prostřednictvím algoritmů. Může ovlivnit či změnit to, jak čtenář nahlíží na již zmíněnou problematiku.

4. Pozornost může upoutat názvem: „Stres na vysoké je normální.“ Opomíjené duševní zdraví vysokoškoláků. Používaný jazyk v článku je neutrální a popisný, dodržuje se forma příslušného literárního žánru (jasné, věcné, logické a srozumitelné vyjádření myšlenky nebo popis události). Může vyvolat soucit se studenty, potýkajícími se s duševními problémy.

5. Článek byl vytvořen zřejmě s cílem přiblížit a upozornit širší veřejnost na tuto podceňovanou problematiku. Zároveň může pomoci zviditelnit neziskovou organizaci Nevypusť duši, jelikož obsahuje výpověď členky, několikrát na organizaci odkazuje a popisuje její činnost v infoboxu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
S blížícím se zkouškovým obdobím narůstají u studentů vysokých škol úzkosti. Ty je ale mohou provázet celým akademickým rokem, protože tlak na ně vytváří nejen prostředí, ale i společnost.

„Takový stres vzniká na několika rovinách, student si ho pak internalizuje a stane se z něj vnitřní strašák, který ho paralyzuje nebo se kvůli němu zacyklí v problémech," popisuje Aneta Brunerová z neziskové organizace Nevypusť duši.

Nejde jen o studijní povinnosti, ale i vztahové problémy, přizpůsobení se životu na vysoké škole či ekonomickou zátěž.

Ve studii zveřejněné v dubnu 14 procent studentů uvedlo, že se jejich duševní zdraví zhoršilo na začátku pandemie a od té doby se necítí lépe. Podle italského výzkumu pak lockdown zhoršil psychické problémy především u studentů bez stanovené psychopatologické diagnózy.

„Počkej, až začne reálný život"

„S nástupem na vysokou jsem začala mít úzkosti a přes zkouškové se to jen zhoršovalo. Měla jsem i panické ataky," svěřuje se studentka prvního ročníku magisterského studia na žurnalistice.

Teprve ve druhém ročníku bakalářského studia se rozhodla navštívit terapeuta, který jí doporučil péči psychiatra.

„Dlouho jsem se odhodlávala, ale nakonec to byla asi dobrá volba. Abych to opravdu začala řešit, mě přesvědčily tiky, které mě začaly obtěžovat. Ještě donedávna jsem brala antidepresiva," popisuje svůj příběh. Momentálně intenzivně dochází na terapie, antidepresiva ani antipsychotika už ale nebere.

Zkušenosti s úzkostí a nespavostí popisuje také studentka psychologie na pražské filozofické fakultě. „Má to víc příčin, ale jednou z nich jsou školní deadliny a množství toho, co musím udržet v hlavě a zvládnout," vysvětluje.

Také vnímá tlak okolí na to, že studuje právě obor psychologie. „Už jsem párkrát slyšela, že jsem přece studentka psychologie a když to nezvládám teď, jak to mám zvládat, až budu opravdu pracovat," líčí.

„Chci studovat psychologii, abych mohla pomáhat lidem řešit jejich problémy, ale to ještě neznamená, že nebudu mít vlastní. Ty ze mě přece nedělají nevhodného kandidáta na psychologa," je přesvědčena.

Podle webu Nevypusť duši potíže, jako je například syndrom vyhoření, zažije u některých oborů až 40 % studentů a studentek. „To může vést k tomu, že ve třetím ročníku prostě skončí a školu nedokončí," tvrdí Brunerová.

Podle ní však Česko potřebuje více odborníků, jako jsou psychiatři a psychologové, proto je důležité, aby právě studenti těchto oborů školu dokončili.

Souhlasí s tím, že tlak na vysokoškoláky je velký. Okolí navíc podle ní problémy studentů často zlehčuje či bere jejich duševní zdraví na lehkou váhu.

„Mám pocit, že nemám nárok si na cokoliv stěžovat, protože se mi nic neděje. Už jsem slyšela věty typu ‚Ty seš jako na vysoký? Počkej, až budeš v práci, to je teprve reálný život. To tě semele'," přiznává studentka psychologie.

Nevypusť duši

Na koho se obrátit?

Vysoké školy sice mají poradenská centra, ale informace o jejich existenci jsou jen těžko dohledatelné.

„Také pořád panuje stigma ohledně říkání si o pomoc. To se sice začíná měnit, ale stále si spousta mladých o pomoc vůbec neřekne, protože svůj problém považují za méněcenný," podotýká Brunerová.

„Vysokoškolské studium je sice stres, ale neměl by to být neúnosný stres. Stále totiž existuje narativ, že by všichni měli být silní, a kdo studium nezvládne, je slaboch," doplňuje.

Ani podle zahraničních výzkumů studenti nijak často nevyhledávají podporu ze strany svých univerzit. Také jich velice málo ví o možnostech, kam se v případě problémů obrátit v rámci vysoké školy.

Proto programy neziskové organizace Nevypusť duši kombinují osvětu, snaží se o destigmatizaci, poskytují praktické rady a typy. „Jde nám o to, aby se vědělo, kam se člověk může obrátit, když mu není dobře. Kdy je správný čas obrátit se na psychologa či psychiatra, jaké existují jiné možnosti péče. Nechceme diskreditovat jejich zážitky a tím, že o tom budeme mluvit, chceme vytvořit prostředí, ve kterém se dá mluvit," uzavírá Brunerová.

Linky pomoci

# data[].attributes.attachment_link.title
„Stres na vysoké je normální." Opomíjené duševní zdraví vysokoškoláků - Seznam Zprávy

# data[].attributes.attachment_link.description
Psychické potíže se až ve třech čtvrtinách případů objeví ještě před 24. rokem života. Z mezinárodních výzkumů vyplývá, že vysokoškoláků s psychickými problémy stále přibývá.

# data[].attributes.attachment_link.title
Přibývá školáků s psychickými problémy. Každý třetí deváťák trpí depresemi | TN.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Duševní zdraví dětí a mladistvých v Česku na tom není dobře. Až 40 procent všech dětí má střední až těžké deprese, další vykazují znaky řady jiných duševních potíží. Podle Národního ústavu duševního zdraví (NÚDZ) je potřeba situaci řešit hlavně prevencí.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Když odešla, seděla jsem tam a říkala jsem si, tak co teď," vypráví učitelka ze středočeské školy o setkání s žákyní 9. třídy, kterou za ní přivedly její spolužačky. Svěřila se jí právě, jak do detailu promýšlí různé scénáře na sebevraždu. Po měsíci komunikace s rozvedenými rodiči, které musela přesvědčit, že dcera potřebuje pomoc, dosáhla toho, že ji objednali k dětskémupsychiatrovi. "Teď čekáme na vyšetření a já se třesu, aby se do té doby něco nestalo," říká učitelka. I takovou podobu má problém, na který v poslední době upozorňuje řada učitelů. "Na práci s dítětem, které má psychiatrické obtíže, nejsou připraveni," říká školní psycholožka Lucie Sušická.

Jenže dětí, které psychiatrické problémy mají, ve školách přibývá. Před učiteli stojí hned dvojí úkol. Na jedné straně by měli být schopni "vidět" děti, které tak jako dívka pomýšlející na sebevraždu potřebují akutní pomoc. Na druhé straně by měli umět děti diagnostikované například s poruchami chování a dalšími psychiatrickými obtížemi zapojit do vyučování. "V běžných školách také přibývá komplikovanějších případů," upozorňuje Petr Klíma z Pedagogicko-psychologické poradny pro Prahu 3. Nepomáhá tomu podle něho, že školy nejsou vybaveny lidmi s odpovídající odborností ani že se s novými pravidly perou ve chvíli, kdy na základní školy dorazily silnější populační ročníky, takže se počty dětí ve třídě blíží ke třicítce. "Jedinou skutečně účinnou pomocí by bylo snížit počet dětí ve třídě. Školský zákon to sice umožňuje, jenže pro školu to znamená spoustu technických potíží včetně zajištění prostor nebo učitelů," upozorňuje Klíma s tím, že to školy minimálně v Praze nevyužívají. "Počet škol a tříd, které tuto možnost využily, ministerstvo školství neeviduje," říká mluvčí resortu Aneta Lednová.

Že na to učitelé v případě dětí s psychickými poruchami zůstali sami, s tím souhlasí i Lucie Sušická. "Projevy jsou u různých dětí různé, je to komplikované. Když má učitel ve třídě dítě s vadou zraku, ví, že musí před hodinou nazvětšovat texty. Tolik ho to také nevyčerpá emočně jako péče o dítě s psychickým onemocněním," říká Sušická. Ve srovnání s dobou před navíc mají podle ní rodiče větší očekávání. "Očekávají mnohonásobně více individuální přístup. Jenže když je ve třídě na prvním stupni 28 dětí, není na to moc velká kapacita," dodává školní psycholožka. U některých dětí pomůže, když na chvíli odejdou ze třídy. "Jindy se s dítětem domluvíme, že může dát učiteli signál, když to bude potřeba. Záleží na dítěti, ale i na učiteli, jak se s tím vyrovná," vysvětluje Sušická. Že má být škola i pro děti s psychickými problémy, na tom se shodnou učitelé i rodiče, ale už se vždy neshodnou na tom, kde je hranice, za kterou už jsou projevy dítěte natolik mimo normu, že je nejen pro ostatní, ale i pro ně prospěšnější odchod do školy speciální.

Celý článek najdete zde: https://www.idnes.cz/zpravy/domaci/skolstvi-ucitele-nezvladaji-zaclenit-deti-s-psychickymi-obtizemi.A190429_100755_domaci_chtl

# data[].attributes.attachment_link.title
Dětí s psychickými potížemi je ve školách stále více. Učitelé mnohdy nevědí, co s nimi

# data[].attributes.attachment_link.description
Psychické nemoci už nejsou překážkou pro docházku v běžné škole. Ale učitelům to často narušuje výuku. Učitelské obtíže s tím, jak začlenit děti s psychiatrickou diagnózou do výuky, narostly i v souvislosti s inkluzí. Učitelé upozorňují, že k tomu, aby se narušila výuka, stačí jediné nezvládnuté dítě.

# data[].attributes.body
SOC. SÍTĚ A ONLINE PLATFORMY

https://www.seznamzpravy.cz/clanek/domaci-zivot-v-cesku-stres-na-vysoke-je-normalni-opomijene-dusevni-zdravi-vysokoskolaku-220987

www.praha.eu/jnp/cz/o_meste/magistrat/tiskovy_servis/tiskove_zpravy/dusevni_zdravi_zaku_v_praze_je.html

www.nevypustdusi.cz/2019/10/03/dusevni-zdravi-na-vysoke-skole/

TISK A TELEVIZE

www.denik.cz/z_domova/deprese-dusevni-volno-stredni-skoly.html

ct24.ceskatelevize.cz/clanek/domaci/tymy-dusevniho-zdravi-na-skolach-by-mely-pomoci-vcas-odhalovat-psychicke-potize-deti-6190

www.ceskenoviny.cz/zpravy/2444678

ROZHLAS A PODCASTY

www.irozhlas.cz/zivotni-styl/spolecnost/studenti-pruzkum-gts-alive-dusevni-zdravi-psychika_2211251031_ula

www.radiozurnal.rozhlas.cz/odpoledni-publicistika-izraelska-operace-na-jihu-gazy-hospodareni-ceskych-mest-9127837

www.radiozurnal.rozhlas.cz/vyzkum-depresi-a-uzkosti-u-deti-odborniky-prekvapil-jak-poznat-ze-je-s-detmi-9089378

# data[].attributes.attachment_link.title
 Linka bezpečí on Instagram: "☎️ 116 111 do 26 let nonstop.
☎️ 606 021 021 pro rodiče (Po-čt 9-21h, pá 9-17h)

Na obou službách je dostupný i chat a e-mailová poradna: https://www.linkabezpeci.cz/pomoc
https://www.rodicovskalinka.cz/pomoc"

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by Linka bezpečí (@linka_bezpeci)

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. 
https://t.co/vDakwyKlD5

1/6

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.entities.urls[].title
Smartphones and social media are destroying children’s mental health

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.entities.urls[].description
Evidence of the catastrophic effects of increased screen-time is now overwhelming

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. 
https://t.co/vDakwyKlD5

1/6 https://t.co/ZusLp8gFIL

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. https://t.co/vDakwyKlD5

1/6 pic.twitter.com/ZusLp8gFIL
— David Navratil (@DavidDnavratil) May 19, 2023

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.entities.urls[].title
Smartphones and social media are destroying children’s mental health

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.entities.urls[].description
Evidence of the catastrophic effects of increased screen-time is now overwhelming

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. 
https://t.co/vDakwyKlD5

1/6 https://t.co/ZusLp8gFIL

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. 
https://t.co/vDakwyKlD5

1/6 https://t.co/ZusLp8gFIL

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
Data ukazují, že s teenagery je něco špatně. Ať se podíváte na téměř jakýkoliv indikátor, tak duševní zdraví mladých lidí se hroutí. A bod zlomu je zlověstně podobný: 2010 plus minus rok nebo dva. Doba, kdy se chytré telefony staly všudypřítomnými. 
https://t.co/vDakwyKlD5

1/6

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.entities.urls[].title
Smartphones and social media are destroying children’s mental health

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.entities.urls[].description
Evidence of the catastrophic effects of increased screen-time is now overwhelming

# data[].attributes.body
ONLINE PLATFORMY

https://www.novinky.cz/clanek/veda-skoly-pribyva-zaku-s-psychickymi-problemy-upozornuji-skoly-i-odbornici-40379386

https://nevypustdusi.cz/2021/05/05/podpora-psychicke-odolnosti-u-deti/

https://sancedetem.cz/o-cem-se-mluvi/deti-s-psychickymi-potizemi-je-ve-skolach-stale-vice-ucitele-mnohdy-nevedi-co-s-nimi

https://www.parlamentnilisty.cz/zpravy/tiskovezpravy/Iniciativa-21-Skoly-deti-psychika-alarmujici-dopady-covidove-krize-na-mlade-lidi-ve-svete-rostoucich-konfliktu-696074

TISK A TELEVIZE

https://tn.nova.cz/zpravodajstvi/clanek/521485-bludny-kruh-pribyva-deti-s-psychickymi-problemy-psychologu-je-zoufale-malo

https://cnn.iprima.cz/neustale-zmeny-ve-vyuce-nici-psychiku-deti-trpi-uzkostmi-a-depresemi-rika-psycholozka-53426

https://cnn.iprima.cz/nasledky-covidu-pribyva-deti-a-dospivajicich-s-vaznymi-psychickymi-problemy-32308

https://ct24.ceskatelevize.cz/clanek/domaci/dokument-ley-surovcove-tezko-v-dusi-upozornuje-na-psychicke-potize-deti-a-mladeze-1942

PODCASTY

https://open.spotify.com/episode/3nLPhoB9ao9ygFneBTt3zJ?si=0321b777a94a4c0a

https://open.spotify.com/episode/0z93inAx8ikdFIqw6hnhuY?si=0986f1f045234929

https://open.spotify.com/episode/1EZyENdo8RHl7U54IqSLwr?si=737089f9df524f01

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
„Nejvíc nás zasáhly konkrétní příběhy dětí, které nemusely zemřít a vzít si život. Školy teď intenzivně hledají pomoc. Celou dobu jsme se snažili bít na poplach," říká předsedkyně vládního výboru pro práva dítěte Klára Šimáčková Laurenčíková. „Došlo k trojnásobnému nárůstu počtu dětí, které vyhledávají odbornou pomoc kvůli depresivním stavům, sebepoškozování i sebevražedným myšlenkám," vypočítává.

Pokud jste v článku zaznamenali chybu nebo překlep, dejte nám, prosím, vědět prostřednictvím kontaktního formuláře. Děkujeme!

# data[].attributes.attachment_link.title
Laurenčíková: Školy hlásí sebevraždy dětí. Až teď se ukazuje, jak pandemii prožívaly | Aktuálně.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Nejvíc nás zasáhly konkrétní příběhy dětí, které nemusely zemřít. Celou dobu jsme se snažili bít na poplach, říká předsedkyně výboru pro práva dítěte.

# data[].attributes.body
8.-.13.12. - sociální sítě / on-line platformy

14.12.-20.12. - tisk a televize

20.12. - 5.1. - rozhlas / rádio a podcasty

10. 1. - prezentace skupin

# data[].attributes.body
Vybrala jsem tento příspevěk z důvodu ukazování možných řešení, jak s duševním nepohodlím pracovat a to přímo na školách, kam docházejí dělat workschopy.

# data[].attributes.attachment_link.title
 Nevypusť duši on Instagram: "Českoslovanská obchodní akademie nevypouští duši, juchů! 💜

Studenti a studentky se během pětihodinového workshopu dozvěděli například:

〰️ jak pečovat o svou duši
〰️ jaké existují relaxační techniky a jak na ně
〰️ co je to stres a jak ho zkrotit
〰️ že je oukej říct si o pomoc, když se necítí dobře 🎈

Na střední školy po celém Česku vyjíždí náš lektorský tým už od roku 2016. Děkujeme, že nás v tom podporujete. 💜

#nevypustdusi #sirimefakta #borimemyty"

# data[].attributes.attachment_link.description
163 likes, 1 comments - nevypustdusi on October 30, 2023: "Českoslovanská obchodní akademie nevypouští duši, juchů! 💜

Studenti a studentky se bě..."

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by Nevypusť duši (@nevypustdusi)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mnoho studentů zažívá při studiu stres a úzkosti, školy ale podporu duševního zdraví často příliš neřeší. Vyplývá to z nedávného průzkumu mezi studenty středních a vysokých škol, který iniciovala společnost GTS Alive. S nadměrným stresem a úzkostnými stavy se potýkají tři čtvrtiny respondentů z celkových 900 dotázaných.

Většina studentů zažívá při studiu velký stres, školy ale duševní zdraví často příliš neřeší | Foto: René Volfík | Zdroj: iROZHLAS.cz

Z výsledků průzkumu pro společnost GTS Alive vyplývá, že téměř 90 procent dotázaných studentů by ocenilo více informací od odborníků nebo praktické tipy, jak mají pečovat o své duševní zdraví.

Číst článek

„Častokrát se objevuje například požadavek, jestli by škola mohla pořádat semináře či workshopy nebo nějakým způsobem zprostředkovat informace, jak zvládat stres a vypořádat se se zátěží. Těchto odpovědí je opravdu hodně. Ze stylu, jakým píšou, vyvozuji, že se jedná o vysokoškoláky," popisuje výsledky průzkumu Radek Schich, ředitel společnosti GTS Alive, která průzkum iniciovala.

„Cítí se trochu ztraceni ve volnosti studia na vysoké škole, tudíž volají po tom, aby jim pomohla a nabídla nějakou konkrétní možnost řešení a třeba to i zahrnula do vstupních informací o studiu," pokračuje Schich.

Studenti se vyjadřovali také k formám podpory, které jim školy nabízí. Zastoupení středoškoláků a vysokoškoláků je v průzkumu téměř vyrovnané. Odpovědi podle toho ale autoři průzkumu neoddělovali.

Vzkaz oběma typům škol je zřejmý. Většina z nich podle názoru 66 procent respondentů nenabízí svým studentům dostatečné poradenství ohledně duševního zdraví. Celkem 24 procent studentů je naopak s přístupem školy spokojeno.

Sdílený problém je poloviční

„Častou jsou v situaci, kdy mají nějaký problém, ale vůbec neví, s kým ho mají řešit. Anebo vědí, že ho řešit mají a možná vědí i s kým, ale často se v podstatě stydí se na dotyčnou osobu obrátit. V jedné odpovědi například stálo: co by mi pomohlo ve zvládání stresu? Pomohlo by mi, kdyby mi někdo řekl, že můžu v klidu dojít za školní psycholožkou, protože teď mám strach, že bych ji obtěžovala," dodává ředitel GTS Alive.

Číst článek

Další respondenti uvedli, že zvládat stres spojený se studiem by jim pomohl chápavější přístup učitelů. Ocenili by, kdyby na ně nevyvíjeli přehnaný tlak nebo jim více vycházeli vstříc. Studenti si také stěžovali, že učitelé například mnohdy nejsou ochotní mezi sebou koordinovat termíny testů a zkoušek.

Získat jednoznačné stanovisko všech středních a vysokých škol je samozřejmě složité. Mnohé studie také potvrzují vliv pandemie koronaviru na psychiku mladých lidí, s čímž souhlasí i učitelé a ředitelé škol.

Fakt, že v Česku zoufale chybí psychologové a psychiatři, je také nepopiratelnou pravdou. Kritický nedostatek je také mezi školními psychology. Například podle ředitele Střední průmyslové školy v Ústí nad Labem Jaroslava Mareše nestačí, aby školní psycholog byl ve škole k dispozici jen pár hodin týdně.

„Potřeboval bych zde školního psychologa, který tu bude tak, že když bude potřeba, bude k dispozici, protože problém je potřeba řešit hned. Každou poradu či jednání kolegy upozorňuji, aby žáky sledovali, aby se jich ptali. Žáci je nechtějí otravovat, ale snažím se jim vysvětlit, že to není otravování. Sdílený problém může být poloviční," upozorňuje Mareš.

# data[].attributes.attachment_link.title
Průzkum: Mladé lidi trápí během studia stres a úzkosti. Pomohli by chápavější učitelé i workshopy

# data[].attributes.attachment_link.description
Z výsledků průzkumu pro společnost GTS Alive vyplývá, že téměř 90 procent dotázaných studentů by ocenilo více informací od odborníků nebo praktické rady, jak mají pečovat o své duševní zdraví.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Stres, úzkost, strach a demotivace. To jsou pocity, se kterými se setkává řada studentů během svých let na škole. Často se cítí psychicky a fyzicky vyčerpaní, špatně zvládají své povinnosti a celkově pro ně škola představuje místo, které mají spojené s negativními emocemi. Je zdrojem těchto nepříjemností škola samotná?
Škola je prostředí, které by žáka mělo v první řadě obohacovat a motivovat. Ať už v oblasti vzdělávání, tak v oblasti společenského života, který je se studiem neodmyslitelně spojen. Avšak, takové prostředí přináší i mnoho výzev, kterým studenti musí čelit, a které se mohou promítnout do jejich psychického zdraví. Výzvu mohou představovat různé aspekty studia, například vysoké nároky, které škola na studenty klade. Může se však také jednat o výzvy spojené s vlivem školy jako sociálního prostředí.

Příčiny obtíží nemusí být na první pohled patrné. Lépe pochopit problematiku nám pomůže psychoterapeutka a ředitelka organizace Terapeutické centrum Modré dveře, Kateřina Noemi Siveková. Organizace Modré dveře poskytuje široké spektrum podpory pro děti i dospívající v oblasti psycho-sociálních služeb.

V batohu si můžeme nést dysfunkční rodinu, neodžité trauma, poruchy spánku...

Siveková využívá metaforu velkého batohu, který si každý neseme na zádech a jehož obsah ostatní prakticky nemohou spatřit. ,,V batohu si můžeme nést třeba dysfunkční primární rodinu, neodžité trauma, poruchy spánku, nedostatek sebevědomí, pocity samoty, pocity selhávání, ztracená přátelství a lásky, které nám chybí, nemoci viditelné i ty obtížně zahlédnutelné. Proto, když k nám přijde student, který hovoří o obtížích ve škole, zkoumáme spolu s ním, co vše si v batohu táhne a jakou to má souvislost s tím, že nezvládá školu,'' vysvětluje Siveková.

Pokud tedy budeme hledat příčiny obtíží a psychických problémů u studenta, musíme na problém nahlížet komplexně a nezabývat se pouze tím, jaké problémy má ve škole. ,,Je to jednoduše propojený mechanismus, a když se mám vrátit k metafoře batohu, tak na výpravu přece potřebujeme vědět, co v něm máme, abychom věděli, jak daleko se můžeme vydat,'' dodává psychoterapeutka.
Jak vypadá psychicky zdravý student?
Existuje řada oblastí, která studenty posiluje, a pokud chybí, tak je naopak oslabuje. Jako psychicky zdravého studenta můžeme vnímat například toho, kdo pochází z podnětného a podpůrného rodinného prostředí, kde byl odmalička vychován s vědomím, že je v pořádku takový, jaký je. Nebo také toho, kdo si prošel školní výukou, která byla určitým způsobem motivující.

,,Emoční stabilitu pomáhá udržovat například i to, pokud student umí rozdělit svůj čas mezi školu, rodinu, kamarády a své koníčky - tři základní pilíře. Také pokud má student to štěstí, že je fyzicky zdravý a v životě ho nepotkala těžká či dokonce traumatická událost," přibližuje Siveková. „Jedná se o mnoho faktorů, které mohou na člověka působit. Když jedna oblast, nebo dokonce více oblastí selhává, je pochopitelné, že se student může dostat do soukolí psychických obtíží, které se poté mohou řetězit,'' dodává.

Školní prostředí rozšiřuje okruh zátěžových situací. Ty se mohou projevit v podobě momentálního náporu, nebo je jejich působení dlouhodobé a postupně se kumuluje, až dosáhne kritické hranice. Pro emočně stabilnější jedince nemusí takové situace představovat výrazný problém, avšak u těch slabších mohou být zdrojem závažnějších psychických potíží, které komplikují nejen úspěšné dokončení školy. V takovém případě je nutné problémy neignorovat a včas vyhledat vhodné řešení.
Na koho se obrátit?
Pomoc dětem a dospělým s psychickými obtížemi, či duševním onemocněním poskytuje Terapeutické centrum Modré dveře, které má svá centra v Kostelci nad Černými lesy, Praze a Říčanech. Více informací o centru a službách, které nabízí, naleznete na jeho webových stránkách.

# data[].attributes.attachment_link.title
U studentů se mohou rozvinout vážné psychické potíže. Je škola jejich příčinou? - Givt

# data[].attributes.attachment_link.description
Stres, úzkost, strach a demotivace. To jsou pocity, se kterými se setkává řada studentů během svých let na škole. Často se cítí psychicky a fyzicky vyčerpaní, špatně zvládají své povinnosti a celkově pro ně škola představuje místo, které mají spojené s negativními emocemi. Je zdrojem těchto nepříjemností škola samotná?

# data[].attributes.body
Eunika Eyerová

Babů Prahlová

Elis Rejhová

Nikita Semenucha

# data[].attributes.body
Článek napsal spisovatel pro Novinky.cz , Filip Šára. Píše zde od roku 2015. Věnuje se vědě, školství, historii a ve volném čase rád sportuje, sleduje filmy a sleduje politické dění.

Vzhledem k tomu, že tento článek byl sepsán po krizi Covidu 19, jeho hlavním tématem není nic jiného než psychika dětí po online výuce, jenž nastala právě kvůli Covidu.

Rodiče, psychology i další odborníky určitě zajímal vývoj psychiky u dětí v této těžké situaci. Řekla bych, že právě oni budou hlavní skupinou, která si tento článek přečte. Nicméně i jiní občané na který tento článek vyskočí, či pravidelní čtenáři Novinek.cz tento článek nepřeskočí.

Čtenáře potěší rozhovory učitelů škol, kteří s tímto tématem mají blízkou zkušenost. Jejich vyjádření nalezneme skrz celý článek.

Jsem ráda, že takový článek vznikl, protože je za mě důležité informovat občany o dění takového rozšířeného problému. Zároveň tak někteří rodiče mohou zpozorovat nějaké náznaky i u svých dětí a předejít závažnějším psychickým problémům.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Článek

Dopady pandemie jsou ve školách patrné dodnes. Školy referují nárůst psychických obtíží, náročného chování i ztráty motivace.

Duševní nepohoda až u čtvrtiny

Až čtvrtina českých žáků vykazuje duševní nepohodu - hlavně výskyt špatných nálad, podrážděnost nebo problémy se spánkem.

Kde je školní psycholog?

Především praktická výuka na středních školách se distančně moc realizovat nedá. Snažme se tedy dodržovat všechna opatření a udržet školy otevřené. To je asi nejlepší, co lze udělat.

Stres dopadá i na učitele

Celoplošného uzavření škol se obávám a nebyla bych pro. Musíme školy udržet v chodu co nejdéle, zejména pomocí pravidelného testování. Ale bylo by nutné testovat i očkované, protože nákaza se objevuje i mezi očkovanými žáky a učiteli.

Plošné uzavření školy nechtějí

Druhé kolo plošného testování ve školách, které se uskutečnilo v pondělí 8. listopadu, odhalilo celkem 3423 nakažených covidem-19. Na základních školách vyšly...

Vláda v pátek řešila zpřísnění opatření proti šíření koronaviru. Studenti základních a středních škol se budou pravidelně testovat na koronavirus, oznámil po...

Ministerstvo školství by mělo podle spolku Učitelská platforma sdělit, jak by se v tomto školním roce mohly upravit přijímací zkoušky na střední školy. Podle...

* Aktualizováno · Ukrajina v úterý ráno opět čelí velmi velkému ruskému vzdušnému útoku. Střely s plochou dráhou letu vypustilo 16 bombardérů Tu-95MS. Vypuštěna byla i hypersonická raketa Kinžal a drony Šáhid. Silně zasažen byl Kyjev, kde střely a trosky dopadly na pět čtvrtí.... Celý článek

· Do domu v Hostouni na Kladensku, ve kterém bydlel střelec z Filozofické fakulty Univerzity Karlovy v Praze, se někdo vloupal. Dům...

· Příspěvek na bydlení čekají od ledna změny. O 1400 až 2800 korun se sníží normativy na bydlení, z nichž se dávka vypočítává. Ty...

· Ochota studentů a vyučujících podílet se na obnově fakultního života mě naplňuje vírou, že to spolu zvládneme, řekla Novinkám...

# data[].attributes.attachment_link.title
Přibývá žáků s psychickými problémy, upozorňují školy i odborníci - Novinky

# data[].attributes.attachment_link.description
Školy zažívají nárůst v psychických problémech a depresích dětí vlivem covidových opatření a obav, že mohou být zase kdykoli poslány domů. Na některých školácích se podepsala skutečnost, že Česko mělo vůbec nejdéle zavřené školy v Evropě, jiní si hůře zvykali na návrat do lavic, upozorňují ředitelé oslovení Novinkami.

# data[].attributes.body
Kdo?

Kateřina Libovická

Nejsou o ní informace na webu Deníku N. Je zjistit, že píše i do jiných novin. Její první příspěvek je z 19. září 2023. Nad vznikem má kontrolu ona, poté to kontorluje redakce Deníku N.

Komu?

rodičům a učitelům, předplatitelům

Buď sledujete autorku nebo téma, poté se vám ukazuje tento výběr, může to být zahrnuto do Pointy N, která shrnuje důležité události. Také skrze Istagram, kam jsou nadpisy a krátký popis poustovány.

Text pojednává o výzkumu Ústavu duševního zdraví. Ovlivní tedy podle mě školní psychology, rodiče a učitele. Jak? Třeba kladením většího důrazu na duševní hygienu skrze učení studentů jak najít své zdroje, kam jít pro pomoc a tak. Může být také upozornění na problém, třeba poůže k lidem k uvědomění si důležitosti a velikosti tohoto problému.

Proč?

Zdůvodu vzniklého výzkumu, protože je to téma, které se začíná otevírat (zájem čtenářů). Je to až možná i tragická zpráva, takže vyvolá emoční reakci čtenáře, který poté, co přečte první třetinu článku, kterou přečte zadarmo, možná bude chtít zaplatit předplatné. Užitek z textu mám já a ostatní lidé tím, že jsem o tomto tématu informována a mohu s tím tím pádem něco dělat a také autorka a Deník N, protože je to čtené téma.

Co?

Jak?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Až čtyřicet procent deváťáků má střední nebo těžké deprese, skoro třetina jich trpí úzkostmi. Dívkám hrozí více než dvojnásobné riziko psychických problémů oproti chlapcům. To jsou hlavní výsledky studie Národního ústavu duševního zdraví. Podle odborníků jsou alarmující a nutná je prevence. Mimo jiné i proto, že kdo skutečně onemocní, často marně shání psychiatra.

Odborníci z Národního ústavu duševního zdraví (NÚDZ) ve spolupráci s Českou školní inspekcí provedli pilotní Národní monitoring duševního zdraví žáků na základních školách v České republice.

Zjištění autorů výzkumu je alarmující. „Pokud ty výsledky převedeme na třídu o dvaceti žácích, tak průměrně šest z nich vykazuje příznaky úzkosti a osm příznaky středně těžké až těžké deprese, dalších pět vykazuje příznaky mírné deprese,'' popsal koordinátor studie Matěj Kučera z Národního ústavu duševního zdraví její výsledky.

Studie zkoumala

# data[].attributes.attachment_link.title
Čtyři z deseti deváťáků trpí depresemi, zjistila studie. Přidejme na prevenci, léčit nemá kdo, radí experti

# data[].attributes.attachment_link.description
Až čtyřicet procent deváťáků má střední nebo těžké deprese, skoro třetina jich trpí úzkostmi. Dívkám hrozí více než dvojnásobné riziko psychických problémů oproti chlapcům. To jsou hlavní výsledky studie Národního ústavu duševního zdraví. Podle odborníků jsou alarmující a nutná je prevence. Mimo jiné i proto, že kdo skutečně onemocní, často marně shání...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Až 40 procent žáků devátých tříd základních škol vykazuje známky střední až těžké deprese a 30 procent z nich známky úzkosti. Vyplývá to ze studie vědců Národního ústavu duševního zdraví (NUDZ), kterou letos zpracovali v základních školách. Ve všech oblastech duševního zdraví jsou více zasaženy dívky. Oproti chlapcům jich depresivními i úzkostnými příznaky trpí více než dvojnásobek.

Většina duševních onemocnění vzniká podle odborníků v dětství a dospívání, která jsou obdobími zvýšeného rizika i důležitou dobou pro systematickou, cílenou a včasnou intervenci.

„Při chronickém nedostatku dětských psychologů a psychiatrů, který není možné ani při nejlepší vůli a vysokých investicích vyřešit v horizontu několika let, se musíme zaměřit právě na preventivní složku systému péče o duševní zdraví," uvedl ředitel NUDZ Petr Winkler.

Výsledky průzkumu se nyní dozví nejen jeho aktéři, ale vzniknout má i Platforma pro monitoring duševního zdraví. Ta bude sdružovat zástupce projektů sbírajících a analyzujících data o duševním zdraví. Tým NUDZ také připravuje vědecké publikace, aby byla oslovena široká akademická obec v Česku i zahraničí.

Data odborníci získali v květnu a červnu u více než 6 tisíc žáků ze všech krajů. Projekt je podle ústavu ve střední a východní Evropě unikátní. Jeho výsledky jsou alarmující a vyžadují řadu opatření zejména na úrovni prevence

Co s tím?

Společně s těmi, kterých se duševní zdraví dětí týká, chce ústav uskutečnit také sérii jednání, kde jim představí možnosti reakcí na danou situaci. „Mezi ně patří další monitoring situace nebo podpora prevence duševních onemocnění žáků. V této oblasti ostatně NUDZ realizuje již několik projektů: například vytvořil program Všech pět pohromadě zaměřený na zvýšení duševní gramotnosti žáků, vyvíjí program pro rodiče dětí, které se potýkají s úzkostmi, či spolupracuje na dalších projektech s fondem UNICEF a Světovou zdravotnickou organizací (WHO)," uvedl koordinátor a analytik monitoringu Matěj Kučera z NUDZ.

Data ze zahraničí podle něj ukazují, že tato opatření se dlouhodobě jeví jako prospěšná a finančně efektivní. Důvodem je mimo jiné fakt, že 50 procent duševních onemocnění se projeví do 14 let věku, sdělil.

Řadu osobních zkušeností a praktických rad najdou rodiče i v dokumemtu Ley Surovcové Těžko v duši:

Více informací o výzkumu duševního zdraví dětí a adolescentů je možné najít na specializovaném webu www.dzda.cz.

Význam podpory duševního zdraví u dětí a mladých lidí si uvědomuje i ministerstvo školství. „Již ve Strategii 2030+ i dalších strategických dokumentech resortu jsme položili základy intenzivní podpoře duševního zdraví formou různých aktivit a intervencí, jako je rozvoj školních poradenských pracovišť, akcent na preventivní aktivity ve školách a podporu nespecifické primární prevence nebo celkově holistický přístup k podpoře bezpečného, zdravého a vstřícného prostředí ve školách a školských zařízeních," doplnil státní tajemník na ministerstvu školství Ondřej Andrys.

# data[].attributes.attachment_link.title
Až 40 procent deváťáků v Česku má střední až těžké deprese, varuje výzkum

# data[].attributes.attachment_link.description
Až 40 procent žáků devátých tříd základních škol vykazuje známky střední až těžké deprese a 30 procent z nich známky úzkosti. Vyplývá to ze studie vědců Národního ústavu duševního zdraví (NUDZ), kterou letos zpracovali v základních školách. Ve všech oblastech duševního zdraví jsou více zasaženy dívky.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Čím delší dobu tráví děti sledováním obrazovek, tím více se zhoršuje jejich duševní zdraví, hlásí vědci z Kanady. Svou studií, která mezi ovlivňující faktory zařadila i dopady covidové pandemie, navázali na předchozí výzkumy na podobné téma. Ačkoli jednu z hlavních rolí v tomto případě hraje nedostatek socializace a kvalitního času stráveného s kamarády, pravidelné videohovory situaci k překvapení expertů nijak nezlepšují.

Na vliv času stráveného u televize, počítače nebo mobilu se zaměřili vědci z dětské nemocnice v Torontu, analyzovali chování a duševní zdraví 2 026 dětí mezi 4 a 11 lety. V souladu s výsledky z předchozích studií, které se pojítkem mezi technologiemi a zhoršujícím se duševním zdravím zabývaly ještě před celosvětovou krizí, dopadly nejhůře starší školní děti.

Žáci kolem jedenácti let vykazovali různě závažné příznaky deprese a úzkosti a výrazně hůř se soustředili. Čím víc času trávili hraním počítačových her, sledováním televize nebo videí na telefonu, tím hůř se pak potýkali s každodenními povinnostmi. Velký vliv na to měla i distanční výuka, ke které se muselo mnoho škol přiklonit kvůli pandemickým opatřením.

„Pandemie covidu způsobila velké změny v rutinách dětí," napsal tým vědců. Dodali, že děti už tak tráví s technologiemi obrovské množství času a kvůli preventivní izolaci se doba strávená u počítače nebo televize ještě prodloužila.

Videohovory ničemu nepomohou

Obrazovky navíc podle nich nejsou jedinou příčinou úpadku duševního zdraví. „Jako bonus k nadměrnému sledování obrazovek a izolaci od světa zhoršuje jejich rozpoložení i rozhozený spánkový režim, menší množství fyzické námahy a omezení dalších sociálních aktivit, které ovlivnila pandemie." Svou roli by mohlo hrát také větší vystavení kyberšikaně, stresujícím zprávám nebo škodlivým reklamám.

Vědci původně pracovali s teorií, že nízkou úroveň socializace do určité míry nahradí videohovory. Výsledky studie ale potvrdily opak. Na výsledky výzkumu upozornil server DailyMail.

# data[].attributes.attachment_link.title
Děti trávící hodně času u obrazovek trpí zhoršeným duševním zdravím. Pojítko potvrdila studie

# data[].attributes.attachment_link.description
Čím delší dobu tráví děti sledováním obrazovek, tím více se zhoršuje jejich duševní zdraví, hlásí vědci z Kanady. Svou studií, která mezi ovlivňující faktory zařadila i dopady covidové pandemie, navázali na předchozí výzkumy na podobné téma. Ačkoli jednu z hlavních rolí v tomto případě hraje nedostatek socializace a kvalitního času stráveného s kamarády, pravidelné videohovory situaci k překvapení expertů nijak nezlepšují.

# data[].attributes.headline
Další weby které jsem navštívila:                 Nevypusť duši

# data[].attributes.subject
Další weby které jsem navštívila:                 Nevypusť duši

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Požadavky související s distanční výukou, změny ve způsobu výuky, napjaté vztahy v rodinách, které přišly o běžné možnosti trávení volného času, izolace od kolektivu a další stresory... to vše klade na dětskou psychiku velké nároky, aby se s tím vypořádala. Jak jim můžeme být jako dospělí oporou, ať rodič, příbuzný/á, nebo učitel/ka?
V článku jsme se zaměřili na několik tipů, jak podpořit psychickou odolnost dětí, aby si dokázaly lépe poradit v náročných situacích. Neměli bychom zapomínat na to, že k tomu, abychom u dětí mohli posilovat psychickou odolnost, je potřeba rozvíjet také tu svoji.

Plánujte blízkou budoucnost, zaměřte se na to, co máte pod kontrolou.
Pokud máte doma dítě, u kterého vidíte rozpad denní struktury času, pasivitu, nechuť cokoliv dělat nebo ztrátu zájmu o koníčky, může být velmi těžké ho motivovat k jakékoliv aktivitě. Soustřeďte se na to, co bude dnes, zítra, o víkendu. Neplánujte daleko dopředu, opakované zklamání přináší další bezmoc a frustraci. Samotné těšení se na to, co má přijít, přináší spoustu pozitivních emocí a myšlenka na příjemný plán nám může překonávat překážky.
Umožněte dítěti dělat chyby.
Dovolte dítěti, aby samo přicházelo na řešení situací. Přehrávejte role, ptejte se, jak by reagovalo na místě svého kamaráda / pohádkového hrdiny / oblíbené postavy. Přijímejte chyby, cesta vývoje není nikdy přímá. Když se věci nedaří podle plánu, jsme frustrovaní a demotivovaní, někdy nevíme, jak pokračovat dál a potřebujeme usměrnění. Je důležité dětem ukazovat, že i dospělí dělají chyby a s chybou se dá pracovat jako s příležitosti k růstu a učení. Nemusí to být náš strašák. Vhodné věty jsou například:
"Všechno potřebuje čas."

"Dělat chyby je v pořádku, pomáhají nám v učení."

"Když se mi něco nedaří, budu zhluboka dýchat."

"Udělám, co je v mých silách."

Povídejte si spolu o tom, co dítěti pomáhá zvládat náročné situace.

Můžete si spolu sednout na klidné bezpečné místo, kde se budete cítit příjemně. Hovořte spolu o tom, jak na sobě i na svých blízkých poznáte, že je toho na ně moc. Členové rodiny mohou společně sdílet tipy, co komu funguje v náročných situacích. Proběhnout se? Psát deník, malovat, uklízet? Vzít pejska na procházku? Přitulit se pod dekou k někomu blízkému? Jaká jsou oblíbená místa, kde se jednotliví členové rodiny cítí v bezpečí? Má dítě svůj prostor, kde může být nikým nerušeno a věnovat se tomu, co potřebuje, nebo třeba i nic nedělat? Co je možné udělat pro sebe navzájem, pokud cítíme, že je toho na nás moc? Co nám pomáhá?

Inspirací vám může být Osobní krizový plán, ke stažení ZDE. Pokud jste učitel, můžete krizový plán rozdat ve třídě a ve skupině sdílet pouze to, co je pro děti bezpečné. Dejte dohromady ve skupině tipy, co komu pomáhá při zvládání stresu a náročných situací.

Najděte si pravidelný čas v týdnu, kdy spolu proberete vše, o čem dítě potřebuje hovořit

Tím, že si tento čas pevně stanovíme, ukazujeme, že je důležité spolu hovořit o náročných věcech a situacích. Také si tím projevujeme vzájemný respekt, prohlubujeme vřelý vztah a učíme se komunikovat o emocích. Je důležité, aby dítě cítilo, že může za svým rodičem nebo blízkou osobou přijít kdykoliv potřebuje, nejen v tomto vyhrazeném čase, ale odložit řešení situace na později, kdy se to více uleží, nás učí nezůstávat v negativistických myšlenkách a neomílat to, co se stalo, co mohlo být jinak, v čem jsme udělali chybu. V rodině by měl být dostatek prostoru i pro různé starosti a trápení.

Třídní učitelé mohou také pravidelně věnovat čas věcem, které se netýkají jen výuky, ale věnovat se tomu, co se děje ve třídě, ať už ve formě třídnických hodin, nebo společně se žáky najít jiný způsob. Míra otevřenosti ke sdílení je v každé třídě jiná. Někde může zafungovat komunitní kruh, jinde schránka důvěry, či pouhé povídání o tom, s čím žáci přicházejí do školy po víkendu. Hovořte spolu se žáky o tom, co potřebují a dejte prostor těm, kteří potřebují sdílet. Čas, který věnujete klimatu ve třídě, se mnohonásobně vyplatí. Zejména po návratu do škol z distanční výuky je táto fáze vytváření bezpečného prostředí nezbytná.

Může být osvěžující podívat se na svět očima dítěte a uvažovat, jak by nám v takové situaci asi bylo, co bychom potřebovali, jakou dovednost bychom se potřebovali naučit, abychom to příště zvládli jinak a lépe.

Mějte realistická očekávání od toho, co by dítě mělo zvládnout.
Je potřeba brát ohled na to, v jakém věku a stádiu vývoje se dítě nachází. Každé dítě je jedinečné. V některých věcech může být hodně napřed ve srovnání s jinými dětmi, v jiných možná potřebuje více času, aby určitou dovednost zvládlo. Vhodné je mít taková očekávání, která je možné naplnit a nejsou příliš nedosažitelná.

Pro dítě může být bolestnou zkušeností, pokud cítí, že je srovnávané se sourozencem, sousedem, nebo se spolužákem ve třídě.

Důležitější než to, aby byla věc udělaná správně (dle našeho mínění), je zachovat s dítětem vztah a zůstat ve spojení. Konstruktivní zpětná vazba je to, co dětem umožní růst.

Nejste na to sami - vytvářejte síť podpory pro dítě (a také pro sebe).
V minulosti bylo zcela běžné, že se na výchově dítěte podílela široká rodina a také okolí - místní komunita. Zapojení do širších vztahů je důležité zejména pro děti, které vyrůstají v menších rodinách. Děti i dospělí v okolí mohou také sloužit jako vzor pro chování v určitých situacích. Podporujte dítě v tom, aby se zapojovalo nejen do vrstevnických kolektivů a umožněte mu rozvíjet sociální dovednosti s lidmi různého věku. Osoby v blízkém okolí mohou sloužit jako zdroje psychické opory i pro vás.
Vytvářejte prostor pro emoce.
Pomáhejte dítěti rozeznávat základní emoce a jejich projevy u sebe i u druhých. Umožněte dětem, aby emoce nepotlačovali a hledejte společně strategie k jejich ventilování. Učme je tím, že budeme společně pojmenovávat emoce a používat popisný jazyk "Vidím, že tě to velmi rozzlobilo." "Z toho jsi možná velmi smutná."

Někdy pomáhá vysvětlit dítěti, že neneseme odpovědnost za určitou emoci, ale za své chování

Můžeme dítěti říct: "Je v pořádku, že prožíváš vztek, ale místo ubližování druhým spolu můžeme najít něco jiného, co ti pomůže to zvládnout." Společně můžete přicházet na to, zda to bude pohybová aktivita, křik, bouchání do polštáře, nebo čmárání po papíře. Dalšími možnosti, jak se učit pracovat s emocemi, mohou být různé pomůcky, jako hračky, knížky, kartičky zaměřené na rozeznávání základních emocí a příběhy, ve kterých hlavní hrdinové řeší nejrůznější potíže například ve vztazích.
TIP: Nebojme se i v náročných situacích hovořit o svých emocích, pro dítě jsme v takových chvílích více čitelní. Nejenom, že mu tím pomáháme rozšiřovat slovní zásobu a pojmenovávat emoční prožitky, ale ukazujeme mu také, že je přirozené prožívat všechny emoce, nejen radost. Pojmenovávání emocí pomůže i nám samotným být více v kontaktu se sebou a získat přehled o tom, co se v nás děje.
Zaměřte se na silné stránky dítěte a ty rozvíjejte.
Z pocitu kompetence v určité dovednosti se odvíjí naše zdravé sebevědomí. Pokud bude mít dítě dostatečnou sebedůvěru ve své vlastní schopnosti, lépe se popasuje s jakoukoliv výzvou a překážkou. Jaké silné stránky je potřeba rozvíjet, aby dítě mohlo naplňovat své potřeby? Je užitečné, pokud se dítě může věnovat svým koníčkům a zájmům i v rámci mimoškolních aktivit. Nelze přitom ale zapomínat na dostatečný čas pro odpočinek a regeneraci.
Pozorně vnímejte i jiné vlivy, které dítě formují.
Vzory z okolí jsou pro dítě nesmírně důležité. Mohou inspirovat v dosahování cílů, naplnění vlastní identity a ovlivňovat je při formování postojů. Na druhou stranu mohou být také zdrojem toho, že dítě prožívá vnitřní nespokojenost se sebou samým, svým vzhledem. Vliv médií a sociálních sítí je stěžejní zejména v adolescentním věku. Zajímejte se o to, koho dítě uznává. Z různých studií vyplývá, že pečování o domácí zvíře umožňuje dětem rozvíjet různé dovednosti a posilující je to pro ně právě v okamžicích, které jsou pro děti těžké ke zvládnutí. Ať se jedná o pejska, kočku, křečka, činčilu, nebo jakékoliv jiné zvíře, může být pro dítě důležitou součástí psychické odolnosti zejména ve chvílích, kdy prožívá smutek, je zmatené z toho, co se mu děje, a potřebuje se přitulit a vypovídat.
Oslavujte úspěchy a to, co se povedlo.
Pokud se zaměříme na to, co se děje právě teď, co máme za sebou, a přesměrujeme pozornost od "to do listu", začneme si všímat toho, co se daří. Tím můžeme v dětech pěstovat vděčnost. Negativistické myšlení nám bere hodně síly, zejména proto, že pokud jsme ve stresu, máme "tunelové vidění" a jsme celou situací zahlceni. Dovednost přesměrovat pozornost k přítomnému okamžiku může být pro dítě zdrojem odpočinku a vnitřní síly. TIP: Zapojte dítě do plánování odměn, pokud ho čeká náročná situace. Může to sloužit jako velká motivace, ale i jako uzavření jisté zkušenosti. Odměny nemusí být materiální, můžete se spolu věnovat oblíbeným činnostem, plánovat výlet do okolí, nebo zkusit něco nového (jídlo, sport, deskovou hru, atd.). https://www.annafreud.org/media/7483/supporting-staff-wellbeing-in-schools-workshops-schools-in-mind.pdf https://whatchildrenneedtobehappy.wordpress.com/2015/04/27/what-works-to-support-childrens-wellbeing-and-resilience/ https://www.ijhssnet.com/journals/Vol_7_No_3_March_2017/27.pdf
Thompson K, Every D, Rainbird S, Cornell V, Smith B, Trigg J. No Pet or Their Person Left Behind: Increasing the Disaster Resilience of Vulnerable Groups through Animal Attachment, Activities and Networks. Animals. 2014; 4(2):214-240. https://doi.org/10.3390/ani4020214

# data[].attributes.attachment_link.title
Podpora psychické odolnosti u dětí - Nevypusť duši

# data[].attributes.attachment_link.description
Požadavky související s distanční výukou, změny ve způsobu výuky, napjaté vztahy v rodinách, které přišly o běžné možnosti trávení volného času, izolace od kolektivu a další stresory... to vše klade na dětskou psychiku velké nároky, aby se s tím vypořádala. Jak jim můžeme být jako dospělí oporou, ať rodič, příbuzný/á, nebo učitel/ka?