# data[].attributes.location_name
Бабин Яр, Київ

# data[].attributes.headline
29.09 1941: Масові розстріли в Бабиному Яру

# data[].attributes.subject
29.09 1941: Масові розстріли в Бабиному Яру

# data[].attributes.body
Масові розстріли євреїв в Бабиному Яру

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія Без Міфів

# data[].attributes.attachment_link.title
Бабин Яр: руйнуємо антиукраїнські й антисемітські міфи // 10 запитань історику

# data[].attributes.location_name
Бровари, Київська область

# data[].attributes.headline
Окупація Броварів

# data[].attributes.subject
Окупація Броварів

# data[].attributes.body
Зайняття німецькими військами Броварів 19 вересня 1941 року. (картинку не знайшла, вставила як пасхалку)

# data[].attributes.location_name
Львів, Львівська область, Україна, 79000

# data[].attributes.headline
Єврейський погром у Львові

# data[].attributes.subject
Єврейський погром у Львові

# data[].attributes.body
Львівський погром — масові акції насильства щодо єврейського населення Львова, здійснені нацистськими окупантами та місцевими мешканцями.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Єврейський погром у Львові

# data[].attributes.attachment_link.title
День в історії. Початок єврейських погромів у Львові

# data[].attributes.location_name
Звенигородка, Черкаська область

# data[].attributes.headline
Корсунь-Шевченківська операція

# data[].attributes.subject
Корсунь-Шевченківська операція

# data[].attributes.body
Ко́рсунь-Шевче́нківська наступа́льна опера́ція — частина стратегічного наступу військ 1-го і 2-го Українських фронтів із метою оточення та знищення угруповання противника на Корсунь-Шевченківському виступі.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Корсунь-Шевченківська операція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історичний факультет УДПУ

# data[].attributes.attachment_link.title
Корсунь-Шевченківська операція

# data[].attributes.location_name
Барвінкове, Харківська область

# data[].attributes.headline
Ха́рківська опера́ція 1942 року

# data[].attributes.subject
Ха́рківська опера́ція 1942 року

# data[].attributes.body
Ха́рківська опера́ція 1942 року, або Друга битва за Харків  — велика воєнна операція, розпочата наступом Південно-Західного та правого крила Південного фронтів Червоної армії проти німецьких військ групи армій «Південь» на Ізюмському плацдармі в період 12—29 травня 1942 року під час Другої світової війни, що мала на меті відвоювання Харкова і створення сприятливих умов для подальшого наступу Червоної армії на Дніпро.

# data[].attributes.headline
Би́тва за Ки́їв

# data[].attributes.subject
Би́тва за Ки́їв

# data[].attributes.body
Би́тва за Ки́їв (1943) — великомасштабна битва Червоної армії та Вермахту, що відбулась у період з 3 по 13 листопада 1943 року. У радянській військовій історії знана як Київська наступальна операція. З радянського боку у битві брали участь війська 1-го Українського фронту під командуванням генерала Ватутіна та Перша окрема чехословацька бригада. У ході операції Києвом оволоділи солдати Червоної армії.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Би́тва за Ки́їв

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія для дорослих

# data[].attributes.attachment_link.title
БИТВА ЗА КИЇВ: НАЙКРИВАВІША В ІСТОРІЇ. ФОРСУВАННЯ ДНІПРА У 1943

# data[].attributes.location_name
річка Дніпро

# data[].attributes.headline
Битва за Дніпро

# data[].attributes.subject
Битва за Дніпро

# data[].attributes.body
Би́тва за Дніпро́ — військова кампанія СРСР проти країн Осі у серпні-грудні 1943 року в ході Другої світової війни на річці Дніпро. У боях було задіяно близько чотирьох мільйонів людей з обох сторін. Лінія фронту становила приблизно 1400 км. Битва була однією з наймасштабніших і найкривавіших воєнних операцій світової історії. Оцінки кількості загиблих різняться між 1,7 та 2,7 млн

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Битва за Дніпро

# data[].attributes.attachment_link.title
Битва за Дніпро | Пишемо історію

# data[].attributes.location_name
Одеса, Одеська область

# data[].attributes.headline
Оборона Одеси

# data[].attributes.subject
Оборона Одеси

# data[].attributes.body
Оборона Одеси (5 серпня-16 жовтня 1941) — оборонна операція військ Окремої Приморської армії і Чорноморського флоту в роки Другої світової війни з метою утримання міста Одеса від німецько-румунських військ.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Оборона Одеси 1941 року

# data[].attributes.attachment_link.title
Одеса і Друга світова: оборона міста, румунська окупація, трагедія єврейської громади - LEGIO

# data[].attributes.headline
Кримська операція

# data[].attributes.subject
Кримська операція

# data[].attributes.body
Кримська операція (8 квітня — 12 травня 1944)

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Кримська операція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Історія Без Міфів

# data[].attributes.attachment_link.title
Кримська операція 1944: як Червона Армія відбила півострів за 35 днів // Історія без міфів

# data[].attributes.location_name
Рівне, Рівненська область

# data[].attributes.headline
Рівненсько-Луцька операція 1944

# data[].attributes.subject
Рівненсько-Луцька операція 1944

# data[].attributes.body
Рівненсько-Луцька операція 1944 — наступальна операція 1-го Українського фронту (27 січня — 11 лютого 1944) з метою визволення району Рівне — Луцьк — Шепетівка

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Рівненсько-Луцька операція 1944

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Рівненсько-Луцька операція (27 січня - 11 лютого 1944 р.) - наступальна операція військ правого крила 1-го Українського фронту з метою розгромлення лівого флангу 4-ї танкової армії Вермахту (до десяти дивізій), оволодіння районом Луцьк - Рівне - Шепетівка і зайняття вигідного положення для подальшого удару в фланг німецькій групі армій "Південь". Важливість операції полягала й в тому, що її успішне здійснення надалі забезпечило радянським військам можливість утримати стратегічну ініціативу і розвинути наступ на захід, у напрямку державного кордону.
В умовах важкодоступної лісисто-болотистої місцевості найслабкішим місцем противника була ділянка західніше м. Сарни, де гітлерівці не мали суцільних рубежів оборони, вузли опору були обладнані в населених пунктах і окремими опорними пунктами перекривали лише основні дороги.

Задум операції полягав у завданні головного удару силами 13-ї армії з району західніше Сарн у напрямку на Рівне і Луцьк, допоміжного удару завдавала 60-та армія із завданням оволодіти важливим вузлом залізничних і шосейних шляхів - Шепетівкою і зайняти рубіж Острог - Славута - Шепетівка. Дощі й бездоріжжя зробили цю місцевість майже непрохідною, і німецьке командування вважало, що радянські війська не зможуть тут наступати. Враховуючи особливості обстановки й місцевості, головна роль в операції покладалася на кавалерію, яка була найбільш пристосована до маневрених дій в умовах, що склалися. Плануючи операцію, штаби 1-го Українського фронту і 13-ї армії погодили дії військ і партизан і з Українським штабом партизанського руху (УШПР), який визначив кожному партизанському з'єднанню і загону конкретні завдання.
Співвідношення сил
13-й та 60-й арміям протистояли головні сили 4-ї німецької танкової армії (13-й і 59-й армійські та 48-й танковий корпуси, до складу яких входили німецькі й угорські дивізії), крім того, в цьому районі діяли п'ять поліцейських і охоронних піхотних груп, загальна чисельність яких дорівнювала двом дивізіям. Бойовий чисельний склад радянських військ налічував: особового складу - 174 тис. осіб; 3 470 гармат і мінометів; танків і САУ - 141 одиницю. Склад німецького угруповання становив: особовий склад - 190 тис. осіб; 2 120 гармат і мінометів; 220 танків і САУ (при цьому некомплект артилерії і танків становив 20 %).
Хід бойових дій
Напередодні початку операції 1-й і 6-й гвардійські кавалерійські корпуси, що знаходилися у районах, віддалених на 20 км від лінії передових позицій військ, залишили місце свого розташування і до ранку зайняли позиції для виходу до р. Стир. Першого ж дня операції війська 13-ї прорвали оборону противника, частини 76-го стрілецького корпусу, долаючи опір противника, просунулися вперед на 5-7 км. 24-й стрілецький корпус, форсувавши р. Горинь, просунувся в глибину німецької оборони на 4-6 км, його 287-ма стрілецька дивізія під командуванням генерал-майора Й. М. Панкратова 27 січня звільнила м. Острог. Уведені в прорив Кавалерійські корпуси проникли в тил противника на глибину до 40-50 км. Перед радянським командуванням постала дилема: або продовжувати наступ кавалерійськими корпусами на захід, що при відкритих флангах було ризикованим, або вдарити ними з півночі по ворогові, який обороняв Луцьк і Рівне.

Командувач фронтом зупинився на другому варіанті й 28 січня командувач 13-ю армією наказав 6-му кавкорпусові різко повернути на Клевань і вийти в тил рівненському угрупованню противника, а 1-му корпусові - наступати на південь уздовж східного берега р. Стиря і до кінця дня 31 січня оволодіти Луцьком.

28 січня кавалерійські корпуси, долаючи шалений опір противника, переправилися на західний берег р. Стир і знову потрапили під вогонь піхоти й танків - зав'язалися жорстокі бої. Уранці 29 січня 1-й і 6-й кавалерійські корпуси повернули на південь, завдаючи дошкульних ударів по фашистському угрупованню в районі Луцька і Рівного. Невдовзі кавалерійські корпуси перерізали шосейні й залізничні шляхи, які зв'язували Рівне з Луцьком і Ковелем. Таким чином було розчленовано війська противника, що діяли в районі Луцька і Рівного. Над тилами луцько-рівненського угруповання Вермахту нависла загроза оточення. Щоб врятувати становище, гітлерівське командування кинуло майже всі наявні поліцейські, есесівські й тилові формування на зміцнення оборони Луцька, Рівного, Здолбунова, Шепетівки й інших міст.

1 лютого частини 1-го кавалерійського корпусу вели запеклі бої на околицях Луцька, на який з різних напрямків наступали радянські війська. 2 лютого м. Луцьк звільнили частини 7-ї гвардійської кавалерійської дивізії (командир - генерал-майор В. Д. Васильєв).

Із наближенням фронту до м. Рівне серед гітлерівців зчинилася паніка. Квапливо евакуйовувалися відділи рейхскомісаріату, представники різних фірм і контор. Гітлерівці намагалися повернути втрачені позиції і, вдаючись до контратак, відкинути радянські війська за р. Стир. 2 лютого в місто з боями вступили частини і з'єднання 6-го гвардійського кавалерійського, 76-го і 24-го стрілецьких корпусів і раптовими ударами оволоділи м. Рівне. 3 лютого війська 24-го стрілецького та 6-го гвардійського кавалерійського корпусів звільнили від окупантів залізничний вузол м. Здолбунов. Велику допомогу регулярним військам надавали місцеві партизани й підпільники. У звільненні міст брали участь З'єднання № 1 (командир - В. А. Бегма) і З'єднання № 2 (командир - І. П. Федоров) партизанських загонів Рівненської області. У боях за Рівне гітлерівці втратили лише вбитими понад 6 000 солдатів і офіцерів.

5 лютого частини 6-го гвардійського кавалерійського корпусу під час жорстоких боїв за м. Дубно знищили понад 2000 гітлерівців, 20 танків, захопили в полон 860 ворожих солдатів і офіцерів. Ворог чинив опір, вдаючись до контратак. Зважаючи на те, що фашисти кинули в бій нові сили, командувач 13-ю армією віддав наказ військам утриматися від штурму Дубно й, здійснивши пере-групування, посилив корпуси танками. Вранці 9 лютого війська 6-го гвардійського кавалерійського корпусу відновили наступ і 12 лютого, переправившись через р. Іква на північ від Дубно, закріпилися на західному березі. Завдання, поставлене 13-й армії по розгрому рівненсько-луцького угруповання ворога, було виконано. Війська 13-ї армії захопили 198 гармат і мінометів, 260 кулеметів, 300 автомашин, 76 складів з озброєнням, боєприпасами, продовольством тощо. Командування фронту вирішило припинити атаки на Дубно й закріпитися на досягнутому рубежі.

60-та армія мала задачу нанести головний удар силами 18-го гвардійського стрілецького корпусу із завданням оволодіти Шепетівкою. 23-й стрілецький корпус отримав завдання оволодіти рубежем Острог - Славута. Інші корпуси 60-ї армії (15-й і 30-й стрілецькі, 4-й гвардійський та 25-й танкові) повинні були сковувати сили противника, не допустити можливості удару танкового угруповання німців по лівому флангу армії.

Протягом 28 січня - 9 лютого війська правого флангу 60-ї армії вели бої місцевого значення й готувалися до відновлення наступу на Шепетівку. 25-й танковий корпус у полосі 13-ї армії змінив 4-й гвардійський танковий корпус. 10 лютого наступ відновився. З'єднання 23-го стрілецького корпусу уже до 17 години просунулися до 15-20 км і обійшли Шепетівку із заходу, що значною мірою сприяло успіху 18-го гвардійського стрілецького й 4-го гвардійського танкового корпусів, які з двох сторін охопили ворожий гарнізон Шепетівки, і після важких боїв, при ефективній підтримці й прикритті з повітря силами 5-го винищувального авіаційного корпусу (командир - генерал-майор авіації Д. П. Галунов) 2-ї повітряної армії, 11 лютого повністю оволоділи містом.

Про напруженість боїв за Шепетівку свідчать втрати німецьких військ: ворог втратив 3 200 солдат і офіцерів, було захоплено 67 гармат, 83 міномети, 140 кулеметів і великі склади з військовим майном.
Результати проведеної операції
У результаті Рівненсько-Луцької операції війська 13-ї та 60-ї армій 1-го Українського фронту вирішили важливу оперативно-стратегічну задачу - завдали поразки військам 4-ї танкової армії Вермахту, майже повністю звільнили Рівненську область, важливі вузли комунікації - Луцьк, Здолбунів, Шепетівка. Радянські війська зайняли вигідне положення на рубежі Луцьк - Млинів - Ізяслав із глибоким охопленням групи армій "Південь", що дозволило в подальшому нанести удари на ковельсько-люблінському й ковельсько-брестському напрямках.

У Рівненсько-Луцькій операції радянська сторона втратила 14 тис. червоноармійців і близько 300 партизанів і підпільників, Вермахт втратив до 20 тис. солдатів і офіцерів убитими й пораненими, було захоплено в полон 1 830 осіб. Радянські війська знищили 87 танків і штурмових гармат, 206 гармат і мінометів, 315 кулеметів, 800 автомашин, багато іншої військової техніки.

# data[].attributes.attachment_link.title
Рівненсько-Луцька операція

# data[].attributes.attachment_link.description
Рівненсько-Луцька операція (27 січня - 11 лютого 1944 р.) - наступальна операція військ...