# data[].attributes.headline
Les característiques d'un maquillatge de l'edat mitjana

# data[].attributes.subject
Les característiques d'un maquillatge de l'edat mitjana

# data[].attributes.body
El maquillatge de l'edat mitjana es caracteritzava per ser molt diferent del maquillatge actual. En aquesta època, la majoria de les persones no utilitzaven cosmètics per por de ser considerats bruixots o heretges.

No obstant això, a les classes socials més altes es feia servir maquillatge amb fins religiosos o d'estatus social. Algunes de les característiques d'aquest maquillatge eren:

1. Tez pàl·lida: s'utilitzava una crema blanca anomenada cerusa per aclarir la pell i donar un aspecte més pàl·lid.

2. Llargues celles arquejades: es depilaven les celles per allargar-les i donar-los forma arquejada.

3. Rubors naturals: s'utilitzaven ingredients naturals com la remolatxa i les baies per donar un rubor natural a les galtes.

4. Ulls i llavis simples: es feien servir tons suaus com el marró clar per als ulls i el rosa clar per als llavis.

5. Poc èmfasi a les pestanyes: en lloc d'allargar i emmarcar les pestanyes, es preferia mantenir-les naturals.

En general, el maquillatge de l'Edat Mitjana se centrava a ressaltar la pal·lidesa de la pell ia mantenir una aparença natural i senzilla.

# data[].attributes.headline
Característiques del maquillatge del segle XX

# data[].attributes.subject
Característiques del maquillatge del segle XX

# data[].attributes.body
El maquillatge del segle XX es va caracteritzar per evolucionar molt al llarg dels anys. A mesura que els moviments feministes van guanyar més força, la indústria cosmètica va començar a ampliar la seva oferta amb una varietat de productes més àmplia i diversa, i el maquillatge es va convertir en una eina d'expressió personal i d'apoderament.

Algunes de les característiques més destacades del maquillatge del segle XX són:

1. Pell més natural: a diferència del maquillatge de l'Edat Mitjana, la pell va deixar de blanquejar-se i es va emfatitzar en una pell més natural i saludable.

2. Colors cridaners: els anys 20 i 30 van portar colors intensos i brillants, com el vermell als llavis.

3. Rellevància a les pestanyes: les pestanyes van adquirir més rellevància des dels anys 50, amb l'ús de màscares de pestanyes que allargaven i marcaven la seva forma.

4. Maquillatge d'ulls cridaner: en les darreres dècades del segle XX es van popularitzar els smokey eyes, que feien servir tons foscos combinats amb altres colors per ressaltar els ulls.

5. Tendència cap a allò natural: a la dècada dels 90 i 2000, es va popularitzar un enfocament més natural i senzill en el maquillatge, amb una pell ben cuidada i uns llavis suaus en tons més clars.

En resum, el maquillatge del segle XX es va caracteritzar per ser més divers i expressiu, amb tons intensos als llavis i als ulls. També es va emfatitzar en la creació d'una pell ben cuidada i en l'elecció de productes de qualitat.

# data[].attributes.headline
El maquillatge del Renaixement es caracteritzava per:

# data[].attributes.subject
El maquillatge del Renaixement es caracteritzava per:

# data[].attributes.body
1. Pell clara i pàl·lida: es buscava imitar la pell de la noblesa i l'aristocràcia, que associaven la pell bronzejada amb els camperols i els treballadors.

2. Celles definides i arquejades: les celles es delineaven i s'allargaven per donar una aparença més voluptuosa i elegant.

3. Pòmuls i galtes ressaltats: s'utilitzaven rubors i tints per ressaltar aquests trets facials.

4. Ulls i llavis en tons suaus: s'empraven tonalitats clares als ulls i els llavis, com rosa, préssec, malva i marró clar.

5. Base de pols d'arròs: es feia servir una pols d'arròs com a base per al maquillatge, que permetia obtenir una pell suau i uniforme.

6. Ulls delineats i ombrejats: es feia servir delineador negre per destacar les pestanyes i s'aplicava ombra d'ulls en tons naturals.

7. Pestanyes llargues i arrissades: es feien servir tècniques per arrissar i allargar les pestanyes, com l'ús de pinces i l'arrissat manual amb els dits.

8. Llavis definits i perfilats: es delimitaven les vores dels llavis i s'emplenaven amb un to clar.

9. Lús de perfum: el maquillatge del Renaixement es complementava amb lús de fragàncies florals i suaus.

# data[].attributes.headline
Les característiques d'un maquillatge romà tradicional inclouen: 

# data[].attributes.subject
Les característiques d'un maquillatge romà tradicional inclouen: 

# data[].attributes.body
1. Tintura de cabell: les dones romanes sovint es tenyien els cabells de ros amb cendra de fusta, calç, aigua i oli. Els homes també podien portar perruques i utilitzar tintura de cabell.

2. Cutis: les dones romanes buscaven un cutis lluminós i pàl·lid. Per aconseguir aquest efecte, van utilitzar una pols blanca a base de guix o plom anomenada cerusa. Les galtes sovint eren acolorides amb una pols vermella anomenada minium.

3. Ulls: les dones romanes s'aplicaven ombra d'ulls de colors a les parpelles, així com un delineador d'ulls fet de sutge negre barrejat amb oli. Les pestanyes s'allargaven amb una barreja de greix animal i cendres anomenada Fuligo.

4. Els llavis: els llavis estaven tenyits amb un pigment de sang de cotxinilla vermell fosc anomenat coccus cactus. Els llavis també estaven envoltats per una línia negra per subratllar-los i donar-los alleujament.

5. Celles: les celles es podrien arrancar i dibuixar-les amb una forma més arquejada. Els homes també portaven barbes i bigotis que estaven ben tallats.

6. Complements: les dones romanes feien servir joies i complements per embellir el seu pentinat, com ara cintes, diademes, tiares i pintes d'ivori o metall. Els homes sovint portaven corones de llorer per simbolitzar el seu estatus.

# data[].attributes.headline
Les característiques del maquillatge egipci tradicional inclouen: 

# data[].attributes.subject
Les característiques del maquillatge egipci tradicional inclouen: 

# data[].attributes.body
1. Ulls: els egipcis afavorien el maquillatge d'ulls, que consistia a estirar les cantonades exteriors cap a les temples. Les parpelles superiors estaven perfilades amb una línia negra gruixuda, mentre que les pestanyes eren allargades i fosques. També s'utilitzaven pigments de color com el verd, el blau i el marró per als ulls.

2. Celles: Els egipcis consideraven les celles una part important de la cara, i les mantenien gruixudes i rectes. Els alliberaven depilant-los o afaitant-los.

3. La pell: Els egipcis aplicaven oli a la pell per protegir-la del sol i donar-li una textura suau i llisa. També van utilitzar pols i rubors per donar una brillantor lluminosa a la pell.

4. Els llavis: Els llavis es van acolorir amb pigments naturals com la pols de carmí morat i el vermell boig. Els llavis també es van ressaltar amb kohl per donar-los un aspecte més complet.

5. Patrons: el maquillatge egipci tradicional sovint incloïa patrons geomètrics com ara triangles i línies rectes, que s'aplicaven al voltant dels ulls per obtenir un efecte espectacular. Els patrons sovint s'inspiraven en símbols religiosos i en la natura.

# data[].attributes.body
Durant el segle XX, el maquillatge es va convertir en un element indispensable per a les dones de totes les edats. Es van inventar productes com la base, el corrector i les ombres d'ulls. Les tendències del maquillatge van canviar cada any, i es van popularitzar estils com el maquillatge de pin up i l'estil gòtic.

# data[].attributes.body
Durant el Renaixement, es va produir un retorn del maquillatge. Les dones van utilitzar la pintura blanca per a blanquejar la pell, les pestanyes postisses per a realçar els ulls i el rubor per a les galtes.

# data[].attributes.body
Durant l'Edat Mitjana, l'Església Catòlica va condemnar el maquillatge com a pecat. No obstant això, les dones van seguir utilitzant productes com el blanc de plom per a blanquejar la pell i els llavis vermells per a destacar la seva bellesa.

# data[].attributes.body
Els grecs i els romans van utilitzar el maquillatge per a realçar les característiques facials i per a expressar el seu status social. Els homes i les dones utilitzaven la pintura vermella per a les galtes i el maquillatge oliós per als ulls.

# data[].attributes.body
Els egipcis van ser pioners en l'ús del maquillatge. Els homes i les dones utilitzaven el kohl per a destacar els ulls i la henna per a teñir els cabells i les ungles.