# data[].attributes.body
צמחי תרבות

צמחים ועצים הגדלים בהכוונה מלאה של האדם, הכוללת פעולות של חרישה, תיחוח ועיבוד האדמה, זריעה, שתילה או נטיעה, השקיה, דישון, ריסוס והדברת מזיקים, גיזום, ניכוש, ופעולות גינון נוספות. לרוב, צמחי התרבות הם צמחי בר מבויתים, צמחים שעברו "תִרבות" והתאמה מכוונת (ולעיתים גם מקרית) על ידי האדם לצרכי נוי או מאכל. צמחי התרבות הם למעשה מינים של צמחי בר "משופרים" לכאורה לצרכי האדם.
דוגמאות למיני בר שתורבתו בידי אדם: חיטה, שעורה, כותנה, מיני ירק, תות, זית, אלונים ועוד.

# data[].attributes.body
עישוב

ניכוש עשבי בר משדות חקלאות, גינון עירוני או גינון פרטי בצורה ידנית על ידי תלישת עשבים ומשיכתם מתוך הקרקע, והוצאת העשב ומלוא שורשו מתוך האדמה. שיטה המבוצעת כדי למנוע עשביה גבוהה שתגרום לשריפות קיץ, או משיקולים אסתטיים של מראה הגן והנוי ושמירה על צמחי התרבות.

# data[].attributes.body
אדמה מתה

החומר האורגני באדמה החקלאית בשדות מסחריים הולך ומידלדל ברמה גלובלית עד לכמות מזערית שבין 6-3 אחוזים, בעיקר בשל השימוש המוגבר בחומרים כימיים (להדברה ולדישון). דיוויד בלום, ביולוג ומומחה בתחום החקלאות האקולוגית, מכנה אדמה בעלת מיעוט חומר אורגני "אדמה מתה". בגלל הפרת האיזון הטבעי של האדמה, קיום החקלאות תלוי בטכניקות חקלאיות שונות (מיכון, עיבוד קרקע עמוק, דישון, וכיו"ב). המצב מחריף באדמה עירונית, שמוחלפת ומהודקת בשל צרכי פיתוח עירוני.

# data[].attributes.body
http://www.brusselsblog.co.uk/food-and-permaculture/

# data[].attributes.attachment_link.description
Claims that the world has only 100, 60, or even 30 years of harvests left often hit the headlines. These claims are overblown, but soil erosion is a problem and we can do something about it.

# data[].attributes.body
אנטי-תחזוקה

"אנטי-תחזוקה" (מלשון "אנטה" בלטינית, שפירושו: מושג פתיחה, הקדמה ומבוא למקומות ולרעיונות) מונח שאינו בא לשלול את התחזוקה, אלא מציע צורת תחזוקה חדשה מבחינה מחשבתית ותפיסתית. גישה המבקשת להפוך את התחזוקה ליצירתית תוך דיון בשאלה: "מהו מקום מתוחזק?". "אנטי-תחזוקה" טמונה ביכולת ליצור קומפוזיציות חדשות המשלבות בין מלאכותי לטבעי, בין עשוי לפרום, בין סדר לכאוס, בין נמוך לגבוה, בין יקר לזול: רעיון יסודי ובסיסי בפרקטיקות של נוף. "אנטי-תחזוקה" כפרקטיקה לתהליך היצירה של המרחב המבקש להחליף טיפול מנע השואף לסטריליות, לאופטימליות וליעילות, בטיפול ותחזוקה המאפשרים קיום של טרנספורמציה נופית, טבעית, של בליה וספונטניות בתוך המרחב הפיזי.  אנטי תחזוקה כמנגנון המאפשר להגדיר אסתטיקה וחוויה עירונית של השתנות המרחב בזמן והשתנות הזמן במרחב.

# data[].attributes.headline
צמחי בר שהם אבות לצמחי תרבות בישראל

# data[].attributes.subject
צמחי בר שהם אבות לצמחי תרבות בישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בארץ יש בסך הכל כ-129 מינים המוגדרים כבעלי קרבה גבוהה במיוחד למיני תרבות - צמחים שפותחו על ידי חקלאים ומהווים את אבות מרבית סוגי המזון שלנו. ברשות הטבע והגנים בוחנים אפשרות למפות שטח חשוב במיוחד ולתת לו מעמד של אתר מורשת תרבות עולמי

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ צפריר רינת עקוב

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ צפריר רינת עקוב

ישראל היא מוקד עולמי חשוב של צמחי בר, המשמשים כקרובים של צמחי תרבות, ויש לפעול להגן על השטחים הטבעיים שלהם - כך עולה מממצאי סקר ראשון מסוגו שנערך עבור רשות הטבע והגנים ופורסם בחודש שעבר. צמחי תרבות פותחו על ידי חקלאים במשך דורות רבים והם מהווים את אבות מרבית סוגי המזון שלנו וכן חלק גדול מצמחי הנוי והמרפא. ברשות החלו לאחרונה לשתף פעולה עם חוקרים ומוסדות אקדמיים ביוזמה לשימור השטחים שבהם נמצאים צמחים אלו, ובין השאר נבחנת האפשרות למפות שטח חשוב במיוחד ולתת לו מעמד של אתר מורשת תרבות עולמי.

על סדר היום

בשיתוף הקרן החדשה לישראל-שתיל

בשיתוף הקרן החדשה לישראל-שתיל

# data[].attributes.attachment_link.title
סקר: ישראל היא מוקד עולמי חשוב של צמחי בר שהם אבות לצמחי תרבות

# data[].attributes.attachment_link.description
בארץ יש בסך הכל כ-129 מינים המוגדרים כבעלי קרבה גבוהה במיוחד למיני תרבות - צמחים שפותחו על ידי חקלאים ומהווים את אבות מרבית סוגי המזון שלנו. ברשות הטבע והגנים בוחנים אפשרות למפות שטח חשוב במיוחד ולתת לו מעמד של אתר מורשת תרבות עולמי

# data[].attributes.body
link

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הלכתי לאיבוד ביער, ואיבדתי את כל החפצים שלי. כשהתיישבתי תחת עץ האלון, כבר הייתי על סף ייאוש. ואז התגלתה לפניי מהות שהשתלטה על תודעתי

באחד מלילות הירח המלא ישבתי עם חברים סביב מדורה על גבעת סינדיאנה בפארק אלונה, ממזרח לזכרון יעקב. ברגע מסוים, לא יודע למה, מצאתי את עצמי מנותק מהקבוצה, שוכב מתחת לאלון תבור מרשים. האביב היה בשיאו, והעץ ליבלב במלוא כוחו; המוני עלים ירוקים צעירים, בהירי צבע, שדרכם הסתנן אורו של הירח. זאת היתה הפעם הראשונה שבה חזיתי ביופיו הכובש של הטבע הארץ ישראלי. לעולם לא אשכח את זה.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
עמית רפאל צורן

# data[].attributes.attachment_link.title
"זו היתה ממלכת חסד נדירה". פרופסור למחשבים מספר על התגלות תחת עץ אלון

# data[].attributes.attachment_link.description
הלכתי לאיבוד ביער, ואיבדתי את כל החפצים שלי. כשהתיישבתי תחת עץ האלון, כבר הייתי על סף ייאוש. ואז התגלתה לפניי מהות שהשתלטה על תודעתי באחד מלילות הירח המלא ישבתי עם חברים סביב מדורה על גבעת סינדיאנה בפארק אלונה, ממזרח לזכרון יעקב. ברגע מסוים, לא יודע למה, מצאתי את עצמי מנותק מהקבוצה, שוכב מתחת לאלון תבור מרשים.

# data[].attributes.body
אנטי-תחזוקה: מקרה ארגז החול
יוצרים: סטודיו מא / מוריה אדריכלים

# data[].attributes.attachment_link.title
Ante Maintenance: The Case of the Sand Box

# data[].attributes.body
בתי גידול

מרחב מחיה; מקום מושבו הטבעי של צמח בר ממין מסוים, שם הוא זוכה לתנאים המיטיבים המאפשרים לו צמיחה והתפתחות. בית הגידול הוא מִצרף של תנאים: סוג הקרקע, לחות, קרינת שמש, וצמחים נוספים בתוך בית הגידול המקיימים ביניהם יחסי תלות והזנה הדדיים.

# data[].attributes.body
בתי גידול מופרעים

"מופרע" מלשון הפרעה, שיבוש.
בית גידול שהמצב הראשוני של הקרקע בו "הופרע" על ידי גורם אנושי, לפי הגדרתם של פרופ' פינבורן דותן ופרופ' דנין, בספרם המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל (כנה, 1991, 1998).
בין בתי הגידול המופרעים אפשר למנות שדות חקלאיים שננטשו, שולי דרכים, שטחי עבודות תשתית, מרצפות, סדקים בבטון ובאספלט, אזורי סלע וחומות, אזורים מגוננים עירוניים ודומיהם. התכונה משותפת להם היא פוריות חלקית של הקרקע, ומידה של לחות או השקיה, אשר מאפשרות נביטה "חוזרת" של "צמחי חלוץ", ובהמשך של עשבי בר, לרוב לאחר העונה הגשומה. בקנה המידה הגדול - הנביטה מתרחשת מקצה לקצה בכל השדה, בקנה המידה הקטן - הנביטה מתרחשת בין הסדקים והחרכים.

# data[].attributes.body
דשא

"[…] אם כן, הדשא הזה הוא דבר מלאכותי אשר מורכב מדברים טבעיים, כלומר עשבים. ייעודו של הדשא הוא לייצג את הטבע, וייצוג זה מתבצע כתחליף לטבע ייחודי למקום מסוים שבו הטבע טבעי כשלעצמו, אך מלאכותי ביחס לאותו מקום.
[...] כדי לקבל את הצורה הראויה לו, על הדשא להיות משטח ירוק ואחיד: אכן תוצאה לא טבעית שדשא שנוצר בידי הטבע משיג באופן טבעי. כאן, אם מתבוננים היטב בכל נקודה ונקודה, מגלים לאן נתז הממטרה אינו מגיע, איפה מכים המים בזרם מתמיד ומרקיבים את השורשים, ואיפה מנצלים העשבים השוטים את מנות ההשקיה שאינן מספיקות [...]".
(מתוך: איטאלו קאלווינו, "הדשא האינסופי", מר פלומר, תל אביב: ספריית פועלים, 1983)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מתבונן בעולם, משתאה אל מול היקום. גלי הים, מערכת הכוכבים, גורילה בגן החיות, חזה חשוף של אישה, נעל בית, נתח גבינה בחנות הגבינות - כל אלה (ועוד) מעוררים את סקרנותו. מר פלומר

מבטו של מר פלומר תמים, חקרני, נטול דעות קדומות. הוא מתבונן באובייקטים השונים ונסחף בזרם אסוציאטיבי של מחשבות המולידות רגעים של הגות צרופה ופיוט. קטעי ההתבוננות של מר פלומר מצטרפים זה אל זה ומתלכדים לגביש ספרותי יפהפה, מלא תבונה, חמלה והומור.

(1985-1923) הוא סופר איטלקי ונחשב לאחד מגדולי הסופרים במאה העשרים. כתיבתו אלגורית-הגותית פעמים רבות, מהלכת על הגבול הדק שבין ריאליזם לאגדה. איטאלו קלווינו

על ספריו הידועים נמנה הערים הסמויות מעין . הוא הספר האחרון שכתב קלווינו, הוא ראה אור באיטליה בשנת 1983 . מר פלומר
דוד הד על הספר
ספרי איטאלו קאלווינובאתר: אבות אבותינו, אהבות קשות, אם בלילה חורפי עובר אורח, הערים הסמויות מעין, מר פלומר, מרקובלדו (או "עונות השנה בעיר") סיפורי עם איטלקיים.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
איטאלו קלווינו

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
סיפורת תרגום

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
סיפורת איטלקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ספרית פועלים סיפורת

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
התבוננות בעולם

# data[].attributes.attachment_link.title
מר פלומר | איטאלו קלווינו

# data[].attributes.attachment_link.description
מר פלומר מאת איטאלו קלווינו. מר פלומר מתבונן בעולם, משתאה אל מול היקום. גלי הים, מערכת הכוכבים, גורילה בגן החיות, חזה חשוף של אישה, נעל בית, נתח גבינה בחנות הגבינות - כל אלה (ועוד) מעוררים את סקרנותו. מבטו של מר פלומר תמים, חקרני, נטול דעות קדומות.

# data[].attributes.body
דשא סינתטי

"דשא" מלאכותי עשוי פולימר דוגמת פוליאתילן ופוליפרופילן. מורכב משטח או גליל בעל סיבים בצפיפות משתנה, בין 16,000 ל-19,000 סיבים למ"ר, במגוון צבעים ירוקים ואחרים.
בעשור האחרון החל שימוש נרחב בדשא סינתטי בגינון פרטי ועירוני - לכאורה כתחליף לדשא צומח, וזאת משיקולי חסכון בתחזוקה ועלות השקיה. החיסרון המשמעותי בשימוש בדשא סינתטי הוא בהיותו חומר לא טבעי, מתחמם, שאינו תורם לסביבה העירונית ולבני האדם, כמו שתורמים חומרים צומחים, "נושמים".

# data[].attributes.body
דשא סינתטי: מקרה כיכר דיזנגוף

בתקופת מגפת הקורונה והסגרים המרחב הציבורי בכיכר דיזנגוף שימש מקום מפגש לתושבי העיר. מתיישבים על הדשא, פורסים שמיכה, אוכלים ומדברים. השימוש התדיר והאינטנסיבי הביא לשחיקה מתמדת של הדשא, ליצירת קרחות דשא ולחשיפת אדמה יבשה. כתוצאה מכך, הדשא הוחלף בדשא סינתטי.

# data[].attributes.body
הדברה

שיטה למניעת התפשטות עשבי בר, המכונים "עשבים רעים" בשל פגיעתם ביבולים חקלאיים. בתחילת המאה ה-20 החלו להשתמש לראשונה בהדברה והיא הוכנסה לשימוש נרחב בחקלאות המודרנית העולמית, בין היתר על ידי ריסוס.
לפי הערכות, מדי שנה בשנה עשבים מביאים לירידה של 12% ביבול החקלאי העולמי, ובכך לפגיעה בתוצרת חקלאית הנאמדת בעשרות מיליארדים.
ב-2015 קבע ארגון הבריאות העולמי כי החומרים הנפוצים המשמשים להדברת עשבי בר חשודים כמסרטנים.
מאז 2017 אפשר לראות ירידה בשימוש בהדברה ברמה הגלובלית. ערים כמו פריז ולונדון הצהירו על הפסקת שימוש בחומרים להדברת עשבים, גם בשל הסכנות הבריאותיות לאדם הכרוכות בחשיפה להן, וגם על מנת להחזיר את עשבי הבר אל העיר ואל מרחביה הפתוחים.

# data[].attributes.body
הדברה בישראל

בשנות ה-50 של המאה ה-20 חוקקו בישראל תקנות למיסוד שיטות ההדברה, לרבות רשימת מינים של עשבי בר, שנחשבו "פוגעניים" במיוחד ליבול החקלאי. עם מיסודן של שיטות ההדברה בשנות ה-50 וה-60, הן הופעלו גם כתהליכים שגורים למיגור עשבים לפני הליכי בנייה ופיתוח של שכונות וערים, והפכו לחלק אינטגרלי בתחזוקת שטחים פתוחים בערים.
"ישראל נחשבת לצרכנית כבדה מאוד של חומרי הדברה, מסך הצריכה, 25% משמשים להדברת עשבים בחקלאות ובגינון עירוני" (אשכנזי, "ריסוס ללא היסוס", גלובס, 6/2020).
עיריית כפר סבא היא הראשונה שהצטרפה למדיניות ההדברה בישראל ועברה משיטות הדברה בריסוס לשיטות חירמוש על מנת לשמור על בריאות התושבים, וגם לחסוך בעלויות השוטפות: עשבי הבר נתלשים ומודחים אל מחוץ לעיר בשיטת תחזוקה אחרת.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רגע לפני שהתירה הממשלה למסעדות ולברים לחזור לפעילות, הגינות הציבוריות ברחבי הערים מלאו אדם. על הדשא פרסו התושבים שמיכה, לעיתים הצטיידו בסלסלת פיקניק, וקיימו מפגשים חברתיים לאחר תקופה ארוכה של ריחוק פיזי. העובדה שלא יכלו להרחיק לכת בשל מגבלות הקורונה, גרמה להם לגלות את סביבתם הקרובה.

בזמן שהאזרחים נהנו מהמרחב הציבורי המטופח, לא אחת הם ראו בזווית העין אדם שנשלח מטעם העירייה כדי לרסס את הדשא, ואולי אף את המדרכה הסמוכה. לא רבים מהם הקדישו תשומת לב לכך, וחבל. בשנים האחרונות ניטש ויכוח ער סביב שימוש בחומרי הדברה במרחב העירוני, ובראשם בקוטלי עשבים מבוססי גליפוסט (הפופולרי שבהם הוא 'ראונד-אפ' של חברת מונסנטו שנטמעה בחברת Bayer).

בשנת 2015 קבעה הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן של ארגון הבריאות העולמי, כי החומר חשוד כמסרטן בבני אדם, לאחר שסקרה שורה של מחקרים בתחום. להצהרת הארגון הצטרפו גם מחקרים המצביעים על השלכות בריאותיות אפשריות, דוגמת מחקר שנערך באוני' ברקלי, ומצא כי חשיפה גבוהה לגליפוסט מגדילה את הסיכון לחלות בסרטן מסוג נונ-הודג'קין לימפומה ב-41%.

המחקרים הללו ועמדת ארגון הבריאות העולמי הובילו לסערה בתחום, ולמחקרים אחרים שטענו שלא ניתן לקבוע שגליפוסט מסכן את הציבור. עם זאת, לפני פחות משנה פסק חבר מושבעים בקליפורניה כי חברת באייר תשלם פיצויים של יותר מ-2 מיליארד דולר לבני זוג שחלו בסרטן בעקבות שימוש בקוטל העשבים Roundup מתוצרתה. עשרות אלפי תביעות נוספות באותו נושא עדיין תלויות ועומדות בבתי משפט בארה"ב.

ישראל נחשבת לצרכנית כבדה מאוד של חומרי הדברה, וכ-25% הם קוטלי עשבים - בשימוש חקלאי ועירוני. הנפוץ שבהם הוא הגליפוסט. הרשויות המקומיות משתמשות בחומרי הדברה כדי להתמודד עם עשבים, שמהווים בעיקר בעיה אסתטית. הריסוס מתבצע מספר פעמים בשנה בגינות ציבוריות, במדרכות, בשבילים וכן בפארקים העירוניים. לפי ארגון 'אדם טבע ודין', ישראל נמצאת מאחור בהגנה על הציבור מפני חשיפה לחומרי הדברה במקומות אלו. דו"ח הארגון קובע כי בשעה שבישראל אין תוכנית לאומית להפחתת הריסוס, הנושא נופל בין הכיסאות, ואין משרד ממשלתי שלוקח עליו אחריות באופן מלא.

"השימוש בהדברה במרחב העירוני מיותם מאחריות משרדי ממשלה, ונמצא באחריות הרשות המקומית. להדברה במרחב הציבורי אין חובת הכשרה, ולמרות מגבלות המינון בהתוויה, אין פיקוח על אופן היישום של החומרים בשטח", אומרת ברנדט באור, מדענית בריאות וסביבה באדם טבע ודין . "אנחנו חשופים לריסוס מבלי לדעת, ומבלי שיש ניטור או הוראות שימוש ברורות. משרד החקלאות מפקח רק על התווית של חומר ההדברה, הוא לא מוגבל לשימוש וכל אחד יכול לקנות אותו.

"יש חומרים שלאחר השימוש בהם לא ניתן לעבור בשטח המרוסס במשך 12 שעות, אך לא נתקלנו במקרה שבו באמת הגבילו את המעבר. אף אחד לא משלט, לא מסביר, לא מפקח. ההוראה הזו לא נאכפת, ולתושבים אין עם מי לדבר. יתר על כן, בניגוד למדינות אחרות שבהן מפקחים על החומר ומנטרים שאריות שלו במזון ובמים, בישראל החומר לא מנוטר".

הוויכוח בין המשרדים

בעוד שבאיחוד האירופי קיימת חובה לקידום תוכנית לאומית להפחתת חומרי הדברה בשטחים הציבוריים, בישראל לא ממהרים לפעול. הנושא נמצא בחזקתו של משרד החקלאות, אך משרד הבריאות, האחראי על הפן הבריאותי, לא מצא סיבה לאסור את השימוש בגליפוסט, למעט איסור שימוש בקוטלי עשבים באזור גני ילדים ומוסדות חינוך. עם זאת, באדם טבע ודין טוענים כי הארגון "מקבל עשרות פניות של הורים שמדווחים על ריסוס חומרי הדברה בגנים לא לפי ההנחיות".

במשרד החקלאות אומרים כי "הוועדה הבין משרדית, שחברים בה גם משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה, ממליצה על החומרים שבהם ישתמשו בהדברה. יו"ר הוועדה היא ממשרד הבריאות. השימוש בתכשיר גליפוסט נתון במחלוקת במדינות השונות. בעקבות הדעות הסותרות בעניין, נקט המשרד במשנה זהירות וניהל קשר ומעקב מתמשך מול הגופים הרגולטורים באירופה ובארצות הברית. גופים אלה החליטו לאשר את השימוש בו בהתאם לתווית. לאחרונה התקיים דיון בוועדה הבין משרדית, והמלצות הוועדה לא השתנו בנוגע לאישור השימוש בתכשיר גליפוסט במרחבים עירוניים". במשרד להגנת הסביבה, לעומת זאת, ממליצים לעיריות להיפרד מחומרי ההדברה.

באור מדגישה כי עם תחילת עבודתה של הכנסת, ארגון אדם טבע ודין יניח מחדש את הצעת החוק להגנה על בריאות הציבור, העוסק בין היתר בהפחתת הריסוס בשטחים העירוניים. "העיקרון שמנחה אותנו בבריאות הציבור צריך להיות עקרון מחמיר. בישראל בחרו את הצד המקל", היא אומרת. "אפילו במשרד החקלאות יש מחלוקת, אבל בבריאות הציבור, כשיש ספק - אין ספק. לא צריכים להשתמש בקוטלי עשבים במרחב העירוני".

בעולם גיבשו תוכנית

כדי לצמצם סיכונים החלו בשנים האחרונות מדינות שונות וערים ברחבי העולם לצמצם את השימוש בחומר או להוציאו משימוש. לוקסמבורג ואוסטריה הכריזו על איסור השימוש בגליפוסט עד סוף 2020, צרפת תפסיק את השימוש בחומר עד 2021, מספר מחוזות בהודו אסרו את השימוש, בדנמרק ישנם הסכמים מרצון להפחתה משמעותית, בלגיה החלה בצעדים להגבלת השימוש, וברמודה אסרה את רוב השימוש בגבולותיה. ישנן גם ערים שגילו יוזמה - בריסל, פריז וכן 20 ערים נוספות בצרפת אסרו את השימוש בו, והצטרפו לוונקובר, לסן פרנסיסקו ולערים רבות בארצות הברית.

גרמניה אף היא החליטה לאחרונה לאסור שימוש בחומרי הדברה וקוטלי עשבים באזורים מסוימים ולצמצם באחרים עד שנת 2023. "מה שמזיק לחרקים פוגע גם באנשים", אמרה שרת הסביבה סוונגה שולזה, שהזהירה מפני עתיד שבו הפירות יהפכו למותרות. בשלב ראשון ייאסר השימוש בחומר בפארקים עירוניים ובגנים פרטיים, ולאחר מכן השימוש בקוטלי עשבים וקוטלי חרקים יוגבל או ייאסר גם באזורים עשירים יותר במינים ביולוגיים, ולאורך חופי נהר ואגם רבים.

ממה חוששת גרמניה? מהמציאות העגומה: כמעט 90% ממיני הצמחים בעלי הפרחים ו-75% ממיני גידולי השדה תלויים בהאבקה על ידי בעלי חיים ובעיקר חרקים, בזמן ש-2.5% ממהכמות הכוללת של סך החרקים בעולם נעלמים מדי שנה. הסיבה העיקרית להיעלמות הזו היא חקלאות אגרסיבית, צמצום שטחי טבע ושימוש גובר בחומרי הדברה. ההערכות הן שאם המצב לא ישתנה, בעוד 100 שנה עלולים להיעלם מחיינו החרקים כמעט כליל, מה שיגרום לאסון אקולוגי כבד.

כפר סבא למדה מפריז

העדנה המחודשת של המרחב העירוני בעידן הקורונה, והרצון לייצר מרחב בטוח עבור הציבור, הובילה עיריות ברחבי ישראל לחשב מסלול מחדש באשר לתחזוק המרחב הציבורי, ולהצטרף למגמה העולמית של הפסקת שימוש בחומרי הדברה. הן לא מחכות להחלטת ממשלה, לא למשרד החקלאות, הסביבה או הבריאות, אלא מחליטות לצמצם את הסיכונים הבריאותיים והסביבתיים בעצמם, ולייצר מרחב בטוח עבור התושבים.

הערים בישראל שהחליטו להפסיק את ההדברה בשטחן הן כפר סבא, כרמיאל, יהוד מונסון, חריש וכוכב יאיר, אך יש גם ערים הנמצאות בפיילוט או בתהליך הפחתה - חולון, תל אביב, הרצליה, גבעתיים וחיפה.

כפר סבא הייתה העיר הראשונה בישראל שהחליטה לפנות לנתיב של "אפס ריסוס" לפני כחמש שנים, והיום היא 'חונכת' בנושא ערים אחרות. "כשהתחלנו את התהליך, גילינו שאין שום רגולציה, וכל אחד יכול לקנות את החומרים האלו, להלביש אותם על גבם של עובדי הגינון ולרסס. יצאנו משם למהלך די מהיר לאיסור ריסוס בכלל", אומר איתי צחר, מנכ"ל עיריית כפר סבא.

צחר מספר שמודל המדיניות של העירייה היה פריז. "עשינו שימוש במצפן של עיריית פריז, שקבעה תוכנית ארוכת טווח להפסקת ריסוסים. יצרנו מדריך לגינון מקיים, שקבע ארבעה תחומים - אדם, אדמה, צמחייה ומים. בתחום הריסוס ההחלטה הייתה גורפת: מפסיקים. התחלנו בשתי שכונות, ולאחר שנה הפסקנו בכל העיר. הפלא ופלא, שום דרמה לא קרתה. הסביבה הרבה יותר בריאה, ואפילו חזרו לעיר מינים רבים של בעלי חיים. כשמרססים את הצמחייה נעלמים החיפושיות, הפרפרים, חלק מהציפורים וגם פרחי הבר. פתאום אנחנו רואים חזרה של טבע לעיר. בזמן הקורונה זה בלט לעין אפילו יותר".

רפי סער, ראש עיריית כפר סבא, מציע לערים אחרות לקחת דוגמה, ולדאוג לתושביהן. "הסיכון בלרסס הוא סרטן, הסיכון בלא לרסס הוא עשבים. עשבים הם לא אויבים. אנחנו משתמשים בחרמש מכני ברחוב, וביריעות חיפוי טבעיות שמפחיתות את העשבייה בגינות, וגם מדשנות את הקרקע ומפחיתות את אידוי המים. התאמנו גם את הצמחייה לאקלים ויחד עם השקיה מבוקרת, אנחנו מצליחים לחסוך 2 מיליון שקל בחשבון המים שלנו".

להפסקת השימוש בקוטלי עשבים בגינות הציבוריות יש גם תמורה כלכלית. מחקר שנערך על ידי ד"ר תמי טרופ וד"ר ציפי עשת מאוניברסיטת חיפה, בחן חמישה מרכיבים עיקריים בעלות תחזוקת גן: כמויות המים להשקיה, עלויות טיוב הקרקע, גיזום שיחים, טיפול בעשבייה וטיפול במחלות ובמזיקים בגן. החוקרים השוו בין שני סוגי גנים, סטנדרטי ובר קיימא, בשלוש ערים: כרמיאל, כפר סבא ותל אביב.

החוקרות מצאו כי בתל אביב, בגן המקיים שבו שיטות הטיפול בעשבייה מתבססות בעיקר על ידי חירמוש ועישוב ידני, עלות הטיפול בעשבייה שווה לחצי (73 שקל לדונם) מעלות הטיפול בעשבייה על ידי הדברה בגן סטנדרטי (147 שקל לדונם), קרי חיסכון של 50%. על פי החוקרות, גינון בר קיימא והפחתת הריסוסים יכולים לחסוך לעירייה 30%-50% מעלות תחזוקת הגנים העירוניים.

מחברת באייר נמסר בתגובה: "הסוכנות האמריקאית להגנת הסביבה (EPA) קבעה בינואר כי גליפוסט אינו מסרטן, ובכך הצטרפה לקונצנזוס בקרב הרגולטורים ברחבי העולם. רשויות הבריאות המובילות ממשיכות להסיק כי מוצרים מבוססי גליפוסט בטוחים כאשר משתמשים בהם לפי הוראות, וכי הגליפוסט אינו מהווה סיכון לסרטן.

"ב-2.6 החל הערעור של באייר לבית משפט לערעורים בקליפורניה בעניין התביעה של דויין ג'ונסון. החלטת בית המשפט להפחית את פסק הנזק העונשי ביותר מ-200 מיליון דולר היא צעד בכיוון הנכון, ואנו ממשיכים לטעון שההחלטה הראשונה של בית המשפט לא נתמכת על ידי המידע המדעי הקיים ולא על ידי החוקים הקיימים".

הפתרון של החקלאות: צמחי בר במקום ריסוס

ומה לגבי השדות החקלאיים והיעלמות החרקים? מחקרים מראים כי שימור שולי שדות לא מעובדים מאפשר תמיכה במגוון הביולוגי, ומשפר את שירותי ההאבקה וההדברה הטבעית לגידולים החקלאיים. השוליים אף עשויים להועיל לחקלאים דרך הגדלת מספר דבורי הבר ומאביקים אחרים, ובכך לתרום לשגשוג השדה.

כדי לבדוק את היתכנות הפסקת השימוש בקוטלי עשבים, המועצה האזורית לב השרון יישמה פיילוט במסגרתו חקלאים הפסיקו להשתמש בקוטלי עשבים בשולי החלקות החקלאיות וזרעו צמחי בר שמילאו את השטחים בפרחים. הפרחים הזמינו מאביקים, שביצעו הדברה ביולוגית טבעית וייתרו את השימוש בהדברה של מזיקים.

הדילמה של ההדברה

● ארגון הבריאות העולמי קבע בשנת 2015 כי קוטלי עשבים עלולים להיות מסרטנים והנושא מצוי במחלוקת מדעית
● לפני פחות משנה נפסקו בקליפורניה פיצויים של יותר מ-2 מיליארד דולר לבני זוג שחלו בסרטן בעקבות שימוש בקוטל עשבים של באייר
● אוסטריה הכריזה על איסור שימוש בקוטל העשבים גלייפוסט עד סוף 2020, צרפת עד 2021 וגרמניה עד 2023
● לא רק מדינות: גם ערים דוגמת בריסל, פריז וסן פרנסיסקו כבר החליטו באופן עצמאי על פרידה מקוטלי העשבים

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
בישראל משתמשים בחומרי הדברה שנויים במחלוקת בלי פיקוח ממשלתי

# data[].attributes.attachment_link.description
בשנים האחרונות ניטש ויכוח ער סביב שימוש בחומרי הדברה במרחב העירוני • ישראל משתרכת אחרי מדינות מערביות אחרות, שמצמצמות חשיפה לחומרים • ריסוס גינות עירוניות מתבצע לא אחת בלי פיקוח מתאים • הצד החיובי: מספר עיריות כבר אימצו מדיניות של אפס הדברה

# data[].attributes.body
חירמוש

שיטה ל"הדחת" עשבי בר משדות חקלאיים או מגינות עירוניות או פרטיות על ידי שימוש בחרמש, כלי חקלאי ידני העשוי להב מעוקל המותקן על מוט. בחירמוש לא מתבצעת עקירה מן השורש של עשב הבר, אלא "גזירה" של חלקו החשוף מעל האדמה, והוא יצמח ככל הנראה שוב כעבור זמן מה.

# data[].attributes.body
חקלאות "אפס מעשה"

שיטת חקלאות שפיתח מסנובו פוקואקה [Fukuoka], איכר ופילוסוף יפני. זוהי חקלאות טבעית, ללא שימוש בטכניקות חקלאיות מודרניות. לחקלאות "אפס מעשה" ארבעה עקרונות, המכוונים לשמירת פוריותה הטבעית של הקרקע: (1) אי עיבוד הקרקע - ללא שימוש במכונות, (2) הימנעות מדישון כימי או קומפוסט מסחרי, (3) אי ריסוס ואי עישוב, (4) אי תלות בכימיקלים. הגידול החקלאי גדל כאילו היה צמח בר, תוך היסמכות על פוריות הקרקע, עונתיות, וצמיחה טבעית של עשבי הבר, כחלק בלתי נפרד מהמאזן האקולוגי של השדה החקלאי.
לפי פוקואקה, שפיתח את שיטתו כריאקציה לחקלאות המודרנית, אדמה מעובדת תצמיח עשבי בר מזרעים שהיו בעומק הקרקע, ואילולא העיבוד החקלאי, סביר שלא היו נובטים כלל.

# data[].attributes.body
משארים טבעיים

כתמים טבעיים לא מעובדים או שולי שדות ברוחב מינימלי של כחמישה מ' הכוללים עשבי בר וצמחייה מקומית. "משארים טבעיים" מתפקדים כבתי גידול טבעיים או טבעיים-למחצה, והם מקיימים מארג גומלין עם מיני הצומח והחי בתוך תא השטח החקלאי ועם תאי שטח סמוכים. לפי דוח של האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה (2020), למשארים הטבעיים ולשולי השדות תפקיד אזורי אקולוגי, כמו גם תרומה לחקלאות עצמה: הם תורמים לצמצום השימוש בחומרי הדברה, להאבקה של הצומח החקלאי, לוויסות אוכלוסיות מזיקים לחקלאות ולמניעת שיטפונות וסחף קרקע. בחלק מהמקרים, לשטחים אלו השפעה שלילית על היקף היבול החקלאי בגלל עלייה במגוון של מזיקים לחקלאות.

# data[].attributes.attachment_caption
ממשקים חקלאיים תומכי סביבה - משארים טבעיים ושולי שדות

# data[].attributes.body
קישור
קישור לתקציר

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
פורטל חקלאות טבע וסביבה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
צילום: משה לוי - הפורטל לחקלאות טבע וסביבה

בשטחי השדות החקלאיים שבדרום שפלת יהודה מצויים עמקים קטנים בעלי מראה מוזנח. דווקא במקומות האלה, שנראים כפגמים באמצע השדה המעובד, ניתן להבחין בפרחיו הלבנים-צהבהבים של צמח הגעדה הקוצנית, שנמצא כיום בסכנת הכחדה חמורה בישראל ושמצא מקלט דווקא כאן, בלב החלקה החקלאית.

" רוצים לקבל עדכונים נוספים הצטרפו אלינו לפייסבוק

בשנים האחרונות גוברת ההבנה שלמשארים טבעיים (כתמים טבעיים) ולשולי השדות, החלקים הלא-מעובדים של השדה החקלאי, יש חשיבות רבה בשמירה על המגוון הביולוגי. עצם קיומם במרחב החקלאי יכול להפוך את תהליך גידול המזון שלנו לידידותי יותר לסביבה, ובחלק מהמקרים אף עשוי לאפשר את הפחתת השימוש בחומרי הדברה, זאת תוך מתן תועלת לחקלאים ומבלי להקפיץ את מחירו של המזון לצרכן.

במהלך 2019 נבחן הנושא על ידי ועדת מומחים משותפת של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה ומכון דש"א (דמותה של ארץ), זאת בהמשך לפעילותו של פורום חקלאות תומכת סביבה, שפועל תוך שותפות בין שני הגופים ופרופ' ירון זיו מהמחלקה למדעי החיים באוניברסיטת בן גוריון. השבוע נערך במועצה האזורית יואב אירוע השקת הדו"ח המסכם את התובנות של ועדת מומחים זו.

שליש מזוחלי ישראל בכתם

משארים טבעיים הם מעין כתמים או איים של קרקע לא מעובדת שנמצאים בתוך השדה החקלאי או בין שדות. כתמים כאלה היו קיימים מאז ומתמיד בשדות חקלאיים ברחבי העולם, בשטחים שבהם לא ניתן היה לאורך השנים לגדל גידולים חקלאיים בגלל מכשולים בשטח, כמו סלעים, כפלי קרקע, עצים גדולים או חורבות ישנות.

שולי שדות הם רצועות שטח בקצה השדה שהחקלאי מאפשר בהן לצמחיית בר, כמו חיטת בר ועשבונים לגדול, או אף זורע בהם צמחי בר. רוחבם עומד בדרך כלל על עד חמישה מטרים. חקלאים עשויים להימנע מעיבוד שוליים אלה מסיבות שונות, כמו יצירת חציצה בין השדה לבין דרך עפר סמוכה. לעתים השוליים נשמרים על ידי החקלאי באופן יזום למען הטבע: במקומות שונים באירופה, למשל, חקלאים מקבלים מענקים כספיים מהאיחוד האירופי על מנת שלא יעבדו אותם.

צילום: משה לוי - הפורטל לחקלאות טבע וסביבה

דווקא בשנים האחרונות, עם התפתחותה של טכנולוגיה שמאפשרת להפוך גם את חלק מהמשארים הטבעיים בשדות לשטח חקלאי מעובד, מתגלה חשיבותם האקולוגית. בלב הסביבה החקלאית, שבה צמחים ובעלי חיים ממינים רבים לא מסוגלים לשרוד, המשארים והשוליים משמשים עבורם כמקום מפלט. "ידוע כיום מהמחקרים שלנו וממחקרים רבים מהעולם שהכתמים תורמים כמעט לכל האורגניזמים שאנחנו מכירים", אומר פרופ' זיו. "זה כולל יונקים, עופות, זוחלים, ובעיקר פרוקי רגליים, כמו חיפושיות ועכבישים".

צמחים ובעלי חיים קטנים יכולים לצמוח או לחיות את חייהם במשארים ובשוליים. השוליים העשבוניים גם יוצרים אזור מוגן עבור אוכלוסיות בעלי חיים שעלולות להיפגע בזמן החריש או הקציר, כשכלים כבדים פועלים בשדה.

עבור בעלי חיים גדולים יותר, המשארים הטבעיים ושולי השדה משמשים כ"Stepping Stone" ("אבן חצייה"), בעיקר כשצומחים בהם שיחים או עצים גדולים: בעלי החיים יכולים להשתמש בהם כמסתור ללילה, כמקום מוגן להמליט בו (בעבור צבאים, למשל), כאזור חמים להצטנף בו, ולעתים כמקור למזון. כך, השוליים עשויים להוות חלק ממסדרון אקולוגי: רצועת שטחים פתוחים שמחברת בין מספר אזורים טבעיים, כגון שמורות טבע, וכך מאפשרת לבעלי החיים לחיות בשטח שיספיק לצורכיהם השונים. בישראל, כ-25 אחוז משטח המסדרונות האקולוגיים שמוצעים לשימור אוכלוסיית הבר הוא שטח חקלאי.

"בתוך המשארים הטבעיים שבדקנו בשפלת יהודה הדרומית זיהינו 29 מיני זוחלים - כמעט שליש מזוחלי ארץ ישראל", אומר פרופ' זיו. "מצאנו בתוך הכתמים בלבד גם כמות גדולה של למעלה מ-430 מיני צמחים ים-תיכוניים". לדבריו, מדובר בהערכת חסר, מכיוון שלא כל הכתמים באזור נסקרו. "אלו מספרים גבוהים מאוד לאזור ים-תיכוני יבש, חצי מדברי, לא מכירים כאלה במקומות רבים בעולם. לכתמים הקטנים האלה יש משמעות בלתי רגילה", הוא אומר.

כתמים נגד מזיקים

המשארים הטבעיים ושולי השדות עשויים לאפשר הפחתה בשימוש בחומרי הדברה. זאת מכיוון שהם מאפשרים לבעלי חיים כמו זוחלים וצרעות טפיליות, שהם האויבים הטבעיים של חלק מהמזיקים לחקלאות, לשגשג. השפעה כזו נמצאה למשל בגידולי עגבניות. עם זאת, לעתים המשארים והשוליים מועילים גם למינים המזיקים עצמם: בשדות חיטה, למשל, השוליים גרמו לעלייה בכמות העשבים בתוך השדה.

מלבד היתרונות האפשריים בתחום הדברת המזיקים, השוליים והמשארים עשויים להועיל לחקלאי דרך הגדלת מספריהם של דבורי הבר ושל מאביקים אחרים, וכך לתרום לשגשוג הגידולים. בנוסף, לדברי פרופ' זיו, הגדלת המגוון הביולוגי עשויה לתרום גם לתיירות החקלאית. "ללא מעט חקלאים יש גם צימרים או בתי הארחה", הוא אומר. "אם המבקרים יוצאים ורואים בדרך צבי, בז או עקב, זה נותן להם ערך אסתטי של טבע".

צילום: דורון לב - הפורטל לחקלאות טבע וסביבה

לחי ולחקלאי

על פי המלצות ועדת המומחים, יש לקדם את הטמעת הנושא בקרב החקלאים בעזרת תמריצים כלכליים, כמו מתן תמיכות ישירות ייעודיות וכן על ידי עריכת תחרויות וחלוקת פרסים לחקלאים המצטיינים בהטמעה. ד"ר עדי לוי, עורך הדו"ח והמנהל המדעי של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה, מדגיש ש"קיימים כיום פערי ידע לגבי פוטנציאל היישום של הממשקים הללו באזורים שונים בישראל ובגידולים חקלאיים שונים, באופן שייצר מצבי Win Win, כאשר גם הטבע וגם החקלאים ירוויחו מכך".

"כדי לגשר על הפערים הללו יש למפות את היקף השימוש הנוכחי בממשקי שולי שדות ומשארים טבעיים בחקלאות הישראלית ואת היקף השטחים הפוטנציאליים להטמעה עתידית שלהם, וכן לערוך מחקרים רב-תחומיים ארוכי טווח, שיכללו התייחסות להיבטים אקולוגים - חקלאיים, לצד היבטים כלכליים של הגידול תוך שילוב ושיתוף של החקלאים כבר בשלב תכנון המחקר", מדגיש ד"ר לוי.

כלים נוספים עליהם ממליצים חברי הוועדה כדי לסגור את פערי הידע בדרך להטמעת הממשקים, הם יצירת מודלים של הצלחה באמצעות עבודה עם "חקלאי מודל" שיהיו דוגמה ומקור להפצת הידע לחקלאים אחרים באזור, וכן קידום התארגנויות אזורית תוך יצירת מסגרת מדריכה ותומכת בהובלת מועצות אזוריות ובסיוע מדריכים חקלאיים, וגורמים נוספים.

"נרצה למצוא פרקטיקות תומכות, לבצע פעולות משביחות, וליצור בכלים סטטיסטיים או בכלים פרקטיים אחרים מצב שבו החקלאי יודע אילו כתמים חשובים יותר מאחרים", אומר פרופ' זיו. "יש לנו ועדת היגוי שעוסקת בנושא כרגע, ואנחנו רוצים להגיע למצב יישומי יותר מול החקלאים".

"יש צורך להגדיל את המודעות לכך שלכתמים הטבעיים יש משמעות, כדי שהחקלאים יכירו בעובדה שהם חשובים לשמירה על המגוון הביולוגי - ושגם הם מרוויחים מהם", הוא מסכם.

הכתבה הוכנה ע''י זווית - סוכנות ידיעות למדע ולסביבה

# data[].attributes.attachment_link.title
מקלט חקלאי לשמירה על המגוון הביולוגי

# data[].attributes.attachment_link.description
דו''ח חדש ממליץ לעודד חקלאים לשמור על שולי השדות ועל אזורים לא מעובדים, הן כדי לתמוך במגוון הביולוגי באזור, והן כדי לשפר את שירותי ההאבקה וההדברה הטבעית לגידולים החקלאיים.

# data[].attributes.body
עשבי בר

צמחים רב-שנתיים וחד-שנתיים, בני שיח ושיחים, הגדלים בצורה ספונטנית, ללא השקיה מכוונת, בבתי גידול טבעיים. עם התגברות תהליכי העיור, עשבי הבר נדחקים אל מחוץ לגבולות העיר. לעיתים, הם נותרים בתוכה או שבים ספונטנית אל תוך העיר, אל "בתי גידול מופרעים".

# data[].attributes.body
עשבים שוטים, או עשבים רעים

עשבי בר זכו בשפה השגורה לכינוי "עשבים שוטים", ובתקנות להגנת הצומח הם נקראים "עשבים רעים". זאת על שום הופעתם הספונטנית בגנים מלאכותיים המושקים בידי אדם. עשבי הבר נתפסים כ"הפרעה" חזותית, אסתטית, לשלמות הגן. כפי שאומר אדריכל הנוף הצרפתי גיל קלמט: הם "חומקים משליטתו של הגנן".
עשבי בר מכונים גם "עשבים רעים", משום שהם חודרים מבתי גידול טבעיים לשדות מושקים, מזיקים לתוצרת החקלאית וחומקים משליטתו של החקלאי.

# data[].attributes.body
צמח חלוץ [colonizer]

עשב בר המאכלס בתי גידול, שבהם הוכחדו צמחי בר אחרים, או קרקעות חדשות שלא גדלו בהן צמחים כלל. אחרי נביטתו של צמח החלוץ יצמחו עשבי בר נוספים, עד להשתקמות חלקית או מלאה של בית הגידול, ואז צמח החלוץ ייעלם.

# data[].attributes.body
קומפוזיציות סדוקות

קומפוזיציה וסדק הם לכאורה שני מושגים סותרים. הראשון מתמטי, מחושב; האחר ספונטני, מקרי. "קומפוזיציות סדוקות" הן קומפוזיציות מתוכננות, אשר בו-בזמן מתקיימים בהן מופעים של אי תכנון. הן נוצרות על ידי מסגור של חומרים "קשים", בעלי צורניות גיאומטרית מובחנת, המשובשים על ידי חומרים "רכים", שחלים עליהם תהליכים של שחיקה, סידוק, ריווח ובליה ספונטניים.
בתפיסת היופי היפנית יש קבלה רדיקלית של פגמים. יופי נמצא גם במצבי קמילה, גוויעה, שבירה. אמנות התיקון של כלי חרס יפניים (קינצוגי) יוצרת אסתטיקה חדשה שיש בה ביטוי לארעיות החיים.

# data[].attributes.body
רשות הרבים

מכלול החללים העירוניים הפתוחים העומדים לרשות הציבור. בשפה השגורה והתכנונית מכונים "מרחב ציבורי".
גורביץ וערב בספרם "האנציקלופדיה של הרעיונות" מגדירים את המרחב הציבורי כמרחב שכולל מקומות ה"נתפסים כנכסים סמליים, 'שטחים של איכות', שהם ביטוי לזכויות יסוד שהציבור מחזיק בהן. המרחב הציבורי נתפס אפוא כמשאב העומד לרשות הכלל ותורם לאיכות חייו. איכות זו מתורגמת למושגים כגון 'ריאות ירוקות', זכות לנוף, יכולת לתנועה חופשית וספונטנית במרחב".
המרחב הציבורי כולל את הגן, השדרה, הפארק, הרחוב, הכיכר העירונית, חוף הים, אזורי נחלים ויערות עירוניים.
תכנון המרחב הציבורי העירוני מכוון לרוב מבחינה צורנית, חומרית וצמחית מתוך תפיסה של אחזקה, ניקיון, ולעיתים אף סטריליזציה של המרחב.

# data[].attributes.body
https://haraayonot.com/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.title
האנציקלופדיה של הרעיונות - דף הבית

# data[].attributes.attachment_link.description
חיבור אנציקלופדי מקורי וביקורתי על תרבות, מחשבה ותקשורת בנות זמננו

# data[].attributes.body
שדה

מושג שבין הפשטה לממשות.
תכונותיו: תשתיתי, מאפשר, א-היררכי, מצע לכוחות דינמיים, גמיש ומחזורי.
האדריכל האמריקאי סטן אלן [Allen] מגדיר "שדה" כמערכת יחסים מופשטת ודו-משמעית בין פעולה לאינטראקציה, בין חיבור לאינדיבידואליות, בין תהודה לשינוי, בין מערכת להתרחשות, בין סיווג למקרה.
שדה (טבע); שדה (חקלאות): שדה בעל, שדה שלחין; שדה (אחסון נתונים): שדה קלט; שדה מחקר; שדה ראייה; שדה וקטורי; שדה וידיאו; שדה סמנטי; שדה השיח; שדה התודעה; שדה הגוף.

# data[].attributes.body
שדה חקלאי

שטח קרקע טבעי, שהוסב לגידול צמחי מאכל מסוגים שונים - פירות, ירקות, עשבים. פיסת טבע שהוסבה לייצור מזון צמחי.
היקף הקרקע החקלאית המשמשת בפועל לחקלאות צמחית בישראל הוא כ-4.18 מיליון דונם, שהם 19% משטחה של מדינת ישראל ("מדיניות תכנון החקלאות והכפר בישראל", משרד החקלאות, 10.2015). כ-49.6% מהשטחים המשמשים לגידולים צמחיים בישראל הם לגידולי שדה, כ-24.2% מהשטח משמשים לגידול ירקות וצמחי תבלין, כ19.3% למטעים (למעט הדרים), וכ-5.5% להדרים. ערך התפוקה החקלאית הצמחית בישראל ב-2019 נאמד בכ-18.1 מיליארד ₪ ("ענף החקלאות: הזדמנויות ואתגרים", קופראק, 2020). השדות החקלאיים בעולם הביאו לפגיעה ניכרת במגוון הביולוגי העולמי, ועם הגידול המתמיד באוכלוסיית העולם, היקף השטחים החקלאיים הולך וגדל.

# data[].attributes.body
מסמך מדיניות תכנון החקלאות והכפר בישראל
כרך א - דו"ח 1: אפיון, מיפוי ומגמות

# data[].attributes.body
מסמך מדיניות תכנון החקלאות והכפר בישראל
כרך ב' - דו"חות 2 ו-3״ מטרות, עקרונות, המלצות והנחיות תכנון

# data[].attributes.body
מסמך מדיניות תכנון החקלאות והכפר בישראל
מיפוי השטחים החקלאיים בישראל

# data[].attributes.body
שדה סמנטי

שדה משמעות. מרחב המשמעות של קבוצת מילים, החולקות ביניהן קשר  מהותי, אסוציאטיבי, משפחתי, ועוד.

# data[].attributes.body
שדה עירוני

"השדה העירוני" הוא גלגול של המרחב הציבורי – זהו שדה פיזי ומושגי. השדה הפיזי הוא אוסף של קרקעות, חומרים, צמחים, חללים, הנוצר בפעולות של עריכה (editing) והכלאה (hybridisation). השדה מושגי שואל שאלות על אודות מהות המרחב, מקורותיו, והצורך הנפשי הבסיסי שלנו בו. "השדה העירוני" מבקש להשיב את האפשרות לחוות חוויה יסודית בתוך העיר, שמהדהדת את הווייתנו הטבעית – לשוטט, ללכת לאיבוד, לבהות, להתרווח, להיות עם הדברים עצמם.
"השדה העירוני" אינו קיים במציאות כשלעצמו, אלא נוצר תמיד מתוך וביחס לדבר אחר: "התהוות גומלין" בין אדם לטבע, בין זמן למרחב, בין הרצון לתודעה. אימוץ רעיון "השדה העירוני" מבטא קבלה רדיקלית של מצבי חוסר שלמות imperfection)) בעיר ובחיי היומיום.

# data[].attributes.body
שימור בלאי

שימור ובליה, לכאורה שני מושגים מנוגדים זה לזה. השימור מבקש להקפיא צורה בזמן, לחדש אותה ולמנוע בליה; ואילו הבליה היא תהליך ספונטני, טבעי, המכרסם באובייקט ושוחק את קיומו של החלל או המבנה שאנו מבקשים להנציח, לשמר.
"שימור בלאי" בשדה העירוני מבקש להצביע על אפשרות ל"שמר" תהליכים של בליה על שום הערך האקולוגי, הטבעי, האסתטי שלהם: הקפאה, שימור, הנצחת תהליכי בליה.

# data[].attributes.body
שפ"ע

האגף לשיפור פני העיר אחראי לטיפוחם ולתחזוקתם של השטחים הפתוחים בעיר. האגף שאחראי לסדר וניקיון במרחב הפתוח העירוני.

# data[].attributes.body
שפ"פ: שטח פרטי פתוח

השטחים הפתוחים בעיר שהם קניין פרטי, למשל: חצרות הבתים הקדמיות והאחוריות, שטחי רחבות הצמודים למבני מסחר ומשרדים. שטחים אלו אינם נכללים במרחב הציבורי. לעיתים הם "מושאלים" לשימוש הציבור בשעות פעילות המבנה הפרטי הסמוך להם.

# data[].attributes.body
שצ"פ; שטח ציבורי פתוח

שטחים פתוחים שהם קניינה של הרשות העירונית או המדינה, ואשר מועמדים לרשות הרבים. הם מוגדרים סטטוטורית במדריך להקצאת שטחים לצורכי ציבור (2018) כשטח ציבורי פתוח. לפי המדריך, ולפי ארגון הבריאות העולמי, כל אדם זכאי ל-10-9 מ"ר שטח ציבורי פתוח בסביבה הבנויה העירונית.

# data[].attributes.body
מדריך הקצאות לצרכי ציבור 2018

# data[].attributes.body
תחזוקה

מכלול הפעולות שמטרתן שמירה על תפקודו התקין של מרחב או מוצר. טיפול מנע ליצירת מקום מוקפד, נשלט ומוכוון בהתאם לכללים קבועים וידועים מראש, מתוך תפיסה אסתטית של יצירת מקום נקי, ממוסגר, אופטימלי ויעיל -מקום שאין בו הפרעות.
תחזוקת השטחים הפתוחים בעיר כוללת: השקיה, החלפת צמחים ושתילה, נטיעה, ריסוס, הדברה, ניכוש, חירמוש, צביעה וניקיון.
אפשר להבדיל בין תחזוקת מנע - שהיא חלק מפעילות שוטפת וקבועה, שתפקידה למנוע הפרעות, שיבושים, מטרדים וליקויים במרחב; ותחזוקה מתקנת - כזו שמגיבה לליקויים או מטרדים שנוצרו בשטח. התחזוקה, כמו גם העלויות השוטפות שלה, מכתיבה במידה רבה את החומרים, הפרוגרמה והגיאומטריות של עיצוב המרחב הציבורי בערים.

# data[].attributes.body
תקנות ההגנה על הצומח, 1953

ב-1953 התקינה ממשלת ישראל את "תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפצה של זרעי עשבים רעים), התשי"ג – 1953". חלק מעשבי הבר הוגדרו "עשבים רעים" הגורמים למחלות ולמגפות. מינים ומשפחות שלמות הוצאו מחוץ לחוק על מנת להגן על צומח אחר: הצומח החקלאי, שייעודו מאכל אדם וכלכלה מקומית וגלובלית.

# data[].attributes.body
סקירה: ענף גידולי שדה

# data[].attributes.body
תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפצה של זרעי עשבים רעים), תשי”ג-1953

# data[].attributes.attachment_link.title
תקנות ההגנה על הצומח (מניעת הפצה של זרעי עשבים רעים), תשי”ג-1953

# data[].attributes.attachment_link.description
חקלאות טבע וסביבה – הגנת הצומח – מניעת מחלות וביעור

# data[].attributes.body
העשבים השוטים מרימים ראש? טכנולוגיה חדשה תקטול אותם

# data[].attributes.body
חוק הגנת הצומח, התשט"ז-1956 (החוק המקורי)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
אורבנולוגיה | על אנשים, ערים וחיות אחרות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בלב העיר גבעתיים הצפופה ישנו שדה שמציע חוויה של טבע נגיש ובלתי מעובד. רשימה זו עוסקת בחשיבותם של השטחים הלא מפותחים בעיר והערכים המתגלמים בהם. את מי משמש השדה שמסתתר בין דפנות המגורים, עבור אילו שימושים וכיצד הוא נתפס בתודעת התושבים?

יום שבת בצהרים

זאת לא שעת התפילה בבית הכנסת

ודלת העץ שלו סגורה.

בגינה שליד

סוכה ריקה, כזאת שמשמשת להתכנסות אבלים

כנראה זכר להגבלות של ימי הקורונה.

על הקיר הנמוך המפריד בין הגינה הציבורית לשדה

יושבים שני נערים עם כלב ומוסיקה מתנגנת.

השדה פורח בצהוב וורוד

ובשביל המאולתר שכבשו רגלי האנשים

חולפת משפחה ואבא עם פעוט על אפנים.

אמא ממהרת אחרי ילד שנכנס לתוך החניה של החצר הצמודה

על הקיר המפריד כתובת גרפיטי.

איש חוצה בריצה ספורטיבית

אישה מצלמת את כל היופי הזה.

בסוף השדה, אבא וילדה שרועים על מחצלת

וזוג שותה קפה על כסאות מתקפלים במדשאת הגינה הציבורית

צמודים לפריחה השופעת.

שביל מרוצף ועליו אישה עם כלב

מוביל אותי החוצה לרחוב.

במרפסת אישה מתבוננת בנעשה
סיפורו של שדה בור בגבעתיים
שדה בור בשטח 5.6 דונם, בשולי שכונת תל גנים בדרום גבעתיים. במרכזו עובר הגבול המוניציפלי בין רמת גן וגבעתיים. מבחינה סטטוטורית השדה ממוקם בשטח המיועד למבנה ציבור אשר לא מומש. שדה הבור הינו מרחב זמני, פרום במהותו ומשתנה. אחד השטחים האקסטנסיביים האחרונים בעיר. בשל אופיו של המרחב הוא פתוח לכל סוגי האנשים (למעט אנשים בכסאות גלגלים) ולמגוון רחב של פעולות: נצפו בו פעולות של מעבר, שהיה, מדורות, טיול עם הכלב, ספורט, שיטוט, שריפת חמץ, פעילות צופים, ציור, השתנה. אין כל אמצעי שליטה ממוסדים במרחב, אך יש עיניים צופות בהיקפו: מגורים צמודים בדרום, גינות משחקים ב-2 הקצוות המזרחי והמערבי, גני ילדים ובית כנסת בדופן הצפונית הנגדית למגורים. המרחב משמש כאתר הקומזיצים המרכזי בעיר מזה שנים רבות. השדה הפתוח, בתקופת הצמיחה/פריחה מספק חוויה רב חושית של ריח, שמע ראיה. הוא בעל פוטנציאל להעניק תחושת חופש נדירה במרחב העירוני הצפוף, למרות היותו מרחב בעל גבולות ברורים. המרחב משתנה מאד בהתאם לעונות השנה, והוא אטרקטיבי במיוחד באביב. השדה מאפשר מגע עם הטבע בלב העיר. המרחב סובל מהעדר מוחלט כמעט של נוחות פיסית ואקלימית, צל מועט, מיעוט מקומות מוגנים מגשם, אין מקומות ישיבה מוסדרים, אין תאורה. המרחב בכללו חף מאלמנטים. מצד שני כל האפשרויות פתוחות, הרבה בחירה: יש שביל כבוש אחד אבל אפשר לבחור מגוון דרכים, אפשר להניח שמיכה במקומות רבים. רשימה זו מתבוננת באיכויות של שדות הבור והיעלמותם מן המרחב הציבורי בעיר.

למה צריך את שדות הבור?
אנו חיים בעולם של הפרטה הולכת וגדלה, מסחור ונטיה להאחדה של פונקציות ומשתמשים במרחבים ציבוריים וסמי ציבוריים בעיר. המשתמשים העירוניים מתפקדים יותר ויותר כצרכן פסיבי מאשר כיוצר אקטיבי או כמשתתף. לפי ל'פברה (1999), העיר הינה "מקום מושבו של התפרקות הנורמליות והאילוצים, ומופע של הבלתי צפוי". למעשה, החופש מהעדר שיפוט מצוין על ידי לופלנד (1998) כאחד התענוגות של המצאות בחוץ בציבור. לפי יאנג (2000) המגוון של תושבי העיר ניכר בעיקר במרחב הציבורי שלה. העיר מאפשרת את ההשתייכות אך בה בשעה גם את אי ההשתייכות- הזירה הציבורית היא בהגדרה המקום הנגיש לכל, שבו כולם רשאים להשתתף וכולם רשאים להתבונן. לשדה, כמו למרחבים ציבוריים אקסטנסיביים דומים לו, יש פוטנציאל להכיל מגוון פעולות ואנשים ומתן תחושת שחרור מאילוצים, נורמות ומוסכמות. קיימת שחיקה מתמשכת של המרחב הציבורי בעקבות התפתחות הדרגתית של הקפיטליזם, כניסה של אינטרסים כלכליים ופוליטיים ושליטתם במרחב העירוני בהדרגה. המרחב הציבורי החדש מכוון באופן סלקטיבי למפגש של קבוצות מסוימות (תיירים, בעלי הון ואנשי מקצוע) על מנת להבטיח התפתחות כלכלית. הדבר פוגע באופן מהותי בחיי העיר ובחשיבותה כמקום מפגש של מגוון אנושי ושוני. לפיכך, כחלק מהארגון הנאו ליברלי של העיר, הם מצביעים על כך שדווקא באמצעות המרחבים הלא צפויים בעיר, האינטראקציה החברתית המתרחשת, יעילה יותר וזאת בהיותה פחות מפלה ו"ממשמעת". מרחבים אלו, הם מציינים, מתקיימים בשולי המרחב הנאו ליברלי אך לא מחוץ לטווח הראייה. אלו הם המרחבים המקומיים העשויים להיות קרובים יותר להגדרה של מרחב דמוקרטי במהותו-כלומר בעלי נגישות גבוהה למגוון קהלים. בנוסף, השדה מאפשר מגע בלתי אמצעי עם פיסת טבע. חווית השהיה בו מערבת את כל החושים ומשתנה בהתאם לעונות השנה במידה ניכרת ורבה לאין ערוך מזו של מרחב ציבורי סטנדרטי, מה שעשוי לעורר מודעות וקרבה לטבע.
שדה הבור בגבעתיים כמקרה מבחן
הגישה הרווחת כיום במחקר של המרחב הציבורי הינה הגישה התהליכית. העיסוק מתמקד במשתנה ולא בקבוע. ההתבוננות הינה בחיי היום יום ובניסיון האנושי. היחס למרחב הציבורי הינו כאל נייר לקמוס של הציבור המשקף תפישות עולם, שיחים רלוונטיים ותהליכים עכשוויים. מה ניתן ללמוד משדה הבור? ההארות והערות להלן נשענים על מחקר ראיונות ושאלונים שהופצו בקרב תושבים בעיר, רובם מתגוררים בשכונה בה ממוקם השדה, בטוח גילאים שבין 18-65

המגרש חרוט בתודעה העירונית כאתר המדורות העירוני.

35% מהנשאלים הכירו את המקום בעקבות אירועי ל"ג בעומר, 27% גרים בסמוך, 24% שיטוט או טיול עם הכלב ורק 14% במקרה או בזכות הקרבה לגן. " נחשפתי למקום דרך הגנים של הבנות. זה היה המקום שבו הדלקנו בעבר מדורות בל"ג בעומר. אנחנו אמנם חגגנו תמיד בחג עצמו, אבל ידעתי שיש רוטציות של גנים ובתי ספר על השטח כל השבוע ". ניכר כי קיים פער בין הצעירים והמבוגרים בעניין המיתוס. בעוד הצעירים מכירים את המקום רק כשטח לקיום מדורות, בעיקר בל"ג בעומר (אם כי נצפו שרידי מדורות חדשים לאורך השנה) מרבית המבוגרים מכירים את השטח גם במופעיו האחרים ורק מיעוטם נחשף אליו לראשונה בל"ג בעומר. החלק הארי בקרב בני 30 ומעלה נחשף אליו תוך שיטוט או פעילות ספורטיבית. הופתעתי לגלות כי המיתוס לא משקף נאמנה את המציאות.

המרחב הינו בעל פוטנציאל לשמר מגוון ביולוגי ולאפשר מפגש עם ערכי טבע לתושבי העיר.

תהליך העיור מאיץ את הירידה בתכיפות המגע של בני אדם עם הטבע. ישנה חשיבות למגע תדיר של בני אנוש עם הטבע: מעבר לתועלות של פעילות מחוץ לבית קיימות ראיות מדעיות הקובעות ששהייה בטבע משפרת בריאות פיזית ונפשית). לפיכך, לשטחי טבע עירוני בעיר תפקיד מפתח המבדל אותם משטחים פתוחים אחרים. הם מאפשרים למספר רב של תושבים לחוות התנסות בטבע, ובכלל זה כאלה שאינם מסוגלים לבקר בשטחים מוגנים רחוקים יותר. סקירה ספרותית מקיפה מראה כי ישנה ירידה מתמשכת במגע של בני אנוש עם הטבע וכי אורח החיים המערבי גורם לירידה הן בהזדמנויות למפגש והן בתשוקה ובמוטיבציה למפגש. לתופעות אלה, השפעות מזיקות לא רק על רווחתם ובריאותם של בני האדם אלא גם על הקשר הרגשי עם הטבע וכתוצאה מכך לאופן ההתנהגות והיחס אליו ואל המגוון הביולוגי.

גינת כורזין מופיעה בסקר הטבע העירוני שנערך בעיר בשנת 2016. מבחינת מצאי הצומח היא השניה בעושר המינים בכלל העיר. " במרכז בוסתן עצים מקומיים ומסורתיים תחתם גדל צומח עשבוני עשיר האופיני לקרקע חמרה...במזרח צומח עשבוני של מעזבות. בולטים בו מרבדי חרציות ואוכלוסיית משיין גלילי".
מתוך סקר הטבע העירוני
" שטחים לא ממושטרים שמאפשרים חיים של מערכות אקולוגיות מורכבות חשובים בטח בעיר כמו גבעתיים שבנויה עד הקצה" או " בניינים וגינות יש מספיק. האפשרות לדמיין שאתה בטבע באיזה שדה פראי גם אם לחמש דקות מטעינה מצברים ומחזקת את הנשימה והנשמה" אך גם ״שרידי טבע זה נחמד אבל לא זה המקום" או "זה אכן נכון אבל זה צריך להיות מסודר ונגיש יותר לטיולים"(מתוך שאלוני תושבים). השאלונים והראיונות משקפים תמונה לפיה המרחב מזוהה על ידי משתמשים רבים כפיסת טבע, שדה פורח. וכי יש כמעט קונצנזוס על שימורו, אך לא בכל מחיר.

במקביל, אנו עדים להשתנות השיח בנושא קיום מדורות. בסקירה של שיח מקומי וכלל ארצי בנושא, ניכרת מגמה ברורה של צמצום היקף המדורות והחלפתן בפתרונות חלופיים, ידידותיים יותר לסביבה. הסיבות המוזכרות הינן זיהום אויר, בטיחות בשל תנאי מזג אויר קיצוניים ועוד. ניכרת מגמה הולכת וגוברת של צמצום מדורות בשנים האחרונות. הדבר עולה מתוך הנחיות מפורשות של המשרד להגנת הסביבה, ורשויות מקומיות הקוראים לצמצם מדורות ומתוך הראיון עם ההורה. במובן זה המרחב הציבורי של השדה מהווה נייר לקמוס ברור לשינוי תפישתי זה. בנוסף, קיים קונפליקט מובנה בין המדורות ושמירה על הטבע בשדה. ככל שמקומן של המדורות מצטמצם באופן טבעי, הטבע יוצא נשכר. על מנת לאפשר קיום מדורות במקום הצמחיה הטבעית נקצרת בסמוך לל"ג בעומר. האדמה החרבה נטולת הצמחים מהווה ביטוי פיסי לקונפליקט. ניכר כי חלק משמעותי מהצעירים בקרב הנשאלים, כלל לא נחשפו לקיומו של השדה מעבר לשימוש בו למדורת ל"ג בעומר. "אני חושבת שרב האנשים זוכרים את זה כמוני, כשטח עם צמחיה יבשה שמתאים לקומזיצים. אולי העלאת המודעות לצמחיה הפורחת בחורף ובאביב תביא לשם יותר אנשים" (מתוך שאלוני תושבים).

המרחב מתאפיין בשונות בין המרחבים ההיקפיים, הבאים במגע עם הדפנות לבין לב האתר.

כפי שניתן ללמוד מהתרשים, לשטח דפנות פתוחות במזרח ובמערב אל גינות ציבוריות, ובגבולות הצפוני והדרומי הוא גובל בשילוב של מגורים ומבני ציבור. בדופן הצפונית, בעיקר במבני ציבור ובדופן הדרומית בעיקר במגורים. כלומר, עיקר החשיפה שלו ל"עיניים צופות" מתרחש בדופן הדרומית. ההפרדה בגבולות הצפוני והדרומי היא מאד נוכחת וברורה. תתי מרחבים מתקיימים בעיקר באזורי המפגש שלו עם מרחבים פתוחים סמוכים.(גינת טבנקין במזרח וגן כורזין במערב.

בנוסף, ניתן לראות באופן חד משמעי, כי האזורים המוצלים נמצאים בדפנות ובשולי השטח. בתצפיות שנערכתי נראה היה כי השהייה, בניגוד לפעילויות כמו מעבר, שיטוט, טיול עם הכלב, מדורות ועוד מתבצעת בשוליים המזרחיים והמערביים בלבד (אזור ההשקה עם הגינות הציבוריות בשני הקצוות). המסר עובר גם מהמרחב עצמו: אלמנטי ישיבה מאולתרים/ ניידים כגון כסאות פלסטיק או ספות ישנות מצויים בגבולות הנ"ל. באופן מפתיע, בשאלונים 41% הצהירו כי לא משנה להם ו31% העדיפו לשהות במרכז. קיימת סתירה בין המציאות לרצונות המשתמשים. יש לשער כי סתירה זו נובעת מהעדר נוחות בלב המרחב: שבילי גישה, אזורים מוצלים, אפשרויות לישיבה, תאורה וכד'. כל אלה נמצאים במידה מועטה- בינונית באזורים הפריפריאליים.

לשטחים זמניים ופרומים יש פוטנציאל גבוה יותר להיות נגישים לכלל הציבורים. מייצרים תחושת חופש והנאה רב חושית ובה בשעה תחושת חוסר בטחון. האם כך? האם מתקיים קונפליקט?

מאמרם של שמידט ונמט (2010) מדבר על שינוי מפליג באופן שבו מרחבים ציבוריים מיוצרים ומנוצלים. הם מציינים כי כי אסטרטגיות תכנון רבות מאורגנות במאה ה-21 סביב קידום צמיחה. המשמעות היא, מרחבים המבטיחים איכות חיים, סניטציה בטחון וכד'. אסטרטגיות אלה מקדמות סדר מרחבי, אחידות ויזואלית ונראות אסתטתית על פני אינטראקציה חברתית. על רקע זה, הצורך בקיומם של שטחים אקסטנסיביים, המהוים את ההיפך הגמור מהנ"ל, גובר. הם מתארים במאמרם, את השטחים הנטושים, השוליים, המתגלים על ידי המשתמשים, שטחים בלתי מתוכננים אך לעיתים קרובות מלאי חיים. שטחים אלה המכונים על ידי לוקאיטו-סידריס (1996) "סדקים עירוניים", שוכנים למעשה מחוץ לאג'נדות תכנוניות. עולה השאלה, האם התערבות בהם עלולה להפר איזונים? השכונה בדרום גבעתיים, הינה בעלת אופי קהילתי בולט. המאפיין הבולט בה הוא השילוב בין קבוצות בגילאים שונים: חילונים, מסורתיים, דתיים, משפחות צעירות וקשישים שהצליחו לבנות יחד קהילה מגובשת עם מוסדות מגוונים כמו בתי כנסת, מרכז יום לקשיש, תנועות נוער, מרכז מצוינות ועוד.
ברשימה הבאה אציע דרכי התערבות לשמירה על מרחבים משוחררים אלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
חשיבותו של הלא מפותח בעיר: על שדה בור בגבעתיים | אורבנולוגיה

# data[].attributes.attachment_link.description
בלב העיר גבעתיים הצפופה ישנו שדה שמציע חוויה של טבע נגיש ובלתי מעובד. רשימה זו עוסקת בחשיבותם של השטחים הלא מפותחים בעיר והערכים המתגלמים בהם. את מי משמש השדה שמסתתר בין דפנות המגורים, עבור אילו שימושים וכיצד הוא נתפס בתודעת התושבים? יום שבת בצהרים זאת לא שעת התפילה בבית הכנסת ודלת העץ שלו סגורה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
by Pablo Sendra and Richard Sennett

A manifesto for the Open City: vibrant, disordered, adaptable

In 1970, Richard Sennett published the groundbreaking The Uses of Disorder, arguing that the ideal of a planned and ordered city was flawed. Fifty years later, Sennett returns to these still fertile ideas and, alongside campaigner and architect Pablo Sendra, sets out an agenda for the design and ethics of the Open City.

The public spaces of our cities are under siege from planners, privatisation and increased surveillance. Our streets are becoming ever more lifeless and ordered. What is to be done? Can disorder be designed? In this provocative essay Sendra and Sennett propose a reorganisation of how we think and plan the social life of our cities. "Infrastructures of disorder" combine architecture, politics, urban planning and activism in order to develop places that nurture rather than stifle, bring together rather than divide up, remain open to change rather than closed off.

Reviews

"In this very readable essay, Sennett pushes on the ideas he developed in his 'Uses of Disorder'. The upshot seems to be the 'open city'; the antithesis of places like New York's Hudson Yards; a pre-determined, real-estate driven 'community' that can only degrade over time. Given contingent times, a necessary critical view of the modern urban realm."
- RIBA Journal

"The promotion of this sense of impotence, and the resulting inertia, are encouraged by a patronising capitalist "nanny state" on behalf of corporations for whom profits, not people, matter. The only antidote to that inertia is surely to start planning the "disorder" promulgated by Sendra and Sennett.'"
- Morning Star

# data[].attributes.attachment_link.title
Designing Disorder: Experiments and Disruptions in the City

# data[].attributes.attachment_link.description
by Pablo Sendra and Richard Sennett In 1970, Richard Sennett published the groundbreaking The Uses of Disorder, arguing that the ideal of a planned and ordered city was flawed. Fifty years later, Sennett returns to these still fertile ideas and, alongside campaigner and architect Pablo Sendra, sets out an agenda for the design and ethics of the Open City.

# data[].attributes.body
חוק הגנת הצומח - תיקונים
קישור

# data[].attributes.attachment_caption
'Not just weeds': how rebel botanists are using graffiti to name forgotten flora

# data[].attributes.body
Not just weeds: how rebel botanists are using graffiti to name forgotten flora

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A rising international force of rebel botanists armed with chalk has taken up street graffiti to highlight the names and importance of the diverse but downtrodden flora growing in the cracks of paths and walls in towns and cities across Europe.

The idea of naming wild plants wherever they go - which began in France - has gone viral, with people chalking and sharing their images on social media. More than 127,000 people have liked a photo of chalked-up tree names in a London suburb, while a video of botanist Boris Presseq of Toulouse Museum of Natural History chalking up names to highlight street flowers in the French city has had 7m views.

Boris Presseq and fellow botanists write chalk plant names on the pavement in Toulouse, France. Photograph: Claire Van Beek/Handout

Presseq told the Guardian: "I wanted to raise awareness of the presence, knowledge and respect of these wild plants on sidewalks. People who had never taken the time to observe these plants now tell me their view has changed. Schools have contacted me since to work with students on nature in the city."

France banned pesticide use in parks, streets and other public spaces in 2017 and in gardens from 2019, leading to a surge in awareness of urban wild flowers in the country.

French botanist and campaigner Sophie Leguil, who lives in London, set up the More Than Weeds campaign to change perceptions of urban plants in the UK after helping to spread the Sauvages de ma rue ("wild things of my street") chalking campaign in France led by Tela Botanica. She has won permission to chalk up Hackney's highways and make chalk trails to highlight the forgotten flora at our feet and is asking other councils to allow the same.

This week, the Guardian's Age of Extinction site is looking at biodiversity in cities and urban areas around the world, shining a spotlight on the under-appreciated world of nature hidden among the highrises and busy roads.

Around 55% of the world's population live in urban areas and that number is projected to rise to 68% by 2050. Nature's role in the wellbeing and happiness of billions of people will be more important than ever. While urbanisation is a major driver of biodiversity loss, many conservationists and town planners are trying to make built-up areas more nature-friendly. The role of green spaces in urban areas has even been formalised in a draft UN agreement to halt and reverse biodiversity loss, often referred to as the Paris agreement for nature.

The Covid-19 outbreak has seen cities and towns across the world go into lockdown which has enabled wildlife such as wild boar, deer, monkeys, foxes and even lions to venture into territory previously dominated by humans. It has also offered us the chance to notice and appreciate the natural world in cities in an unprecedented way.

In this special series of reports we'll be looking at how animals and plants adapt to city life, what to look out for right now and how we can encourage more wild cities in the future.

Thank you for your feedback.

"The pesticide ban in France has played a major role as it has forced local authorities and mentalities to change, and raised awareness," said Leguil.

"I've been wanting to do it on a larger scale, with permission, and I hope to get more authorities interested in creating trails. We talk a lot about plant blindness - what if putting names on plants could make people look at them in a different way? I despair at how sanitised London has become. Plants can be managed differently, with benefits - cost-saving, biodiversity, education."

Sophie Leguil chalking chalks plant names on a pavement in Hackney. Photograph: Jill Mead/The Guardian

In the UK it is illegal to chalk anything - hopscotch, art or botanical names - on paths or highways without permission, even if it educates, celebrates and fosters interest and knowledge in nature.

One anonymous London tree name chalker said: "I'll keep labelling as I go on my daily walks. I think it's really tapped into where people are right now.

"Botanical chalking gives a quick blast of nature connection, as the words encourage you to look up and notice the tree above you, the leaves, the bark, the insects, the sky. And that's all good for mental health. None of us can manage that much - living through a global pandemic is quite enough to be getting on with. But it's brought me a great amount of joy."

Chalkers say their work encourages connection with the natural world around us. Photograph: Jill Mead/The Guardian and Handout

UK Plantlife spokesman Trevor Dines said the charity could not condone breaking the law, but added: "The incredible response to graffiti plant names is astonishing and I think it's part of something profound. It's as if the plant is declaring its own place in our world.

"In a recent YouGov poll, just 6% of 16- to 24-year-olds were able to correctly name a picture of a wild violet. The same poll showed nearly 70% of respondents would like to be able to identify more wild flowers."

Photograph: Courtesy of @edarcherthinks

With less spraying and weeding, we might expect to see up to 400 plant species on walls and paths, he suggests. That is 10% of our wild flora richness.

"One survey of pavements in Sheffield found 183 different plants, another in Cambridge found 186 species on walls. All these little micro niches build up to a wonderfully complex tapestry," Dines said.

"Every flower counts and will be targeted by pollinators - a patch of nettles can be swamped with caterpillars. And bird's-foot-trefoil, a not uncommon urban verge plant, is a food plant for more than 160 different invertebrates. If we change our perceptions and see the dandelion flower for what it is - an absolute lifeline to our bees in early spring - we might learn to love them more."

A study by pollinator researchers revealed that many wild urban "weeds" rank very highly for the quantity of nectar and pollen each flower provides, often much higher than a variety of garden plants. The top trumps among the plants they measured included dandelions and their lookalikes - rough hawkbit, cat's-ear and sow-thistles - plus ragwort, viper's bugloss, mallows, self-heal, scentless mayweed, love-in-a-mist, wild mignonette, rosebay willowherb, thistles, creeping buttercup and poppies.

Sophie Leguil holds a fragment of lesser swine-cress. Photograph: Jill Mead/The Guardian

Andrew Whitehouse, of conservation trust Buglife, said path and wall plants are also important as winter food sources when there is less blossom available for insects such as bumblebees. "Below the concrete, the roots create tiny microhabitats that support woodlice, worms, harvestmen, spiders, baby slugs and snails, which in turn become the food for birds and hedgehogs," he added.

Cllr Jon Burke, of Hackney Council, which has gone pesticide-free in some areas and halved its use overall to increase wild flowers and boost insect biodiversity following public concern, said: "It is absurd that this chalking of plant names is criminal. It is something we welcome as an important and inspiring teaching tool for adults and children. How else will a kid ever know these names? The vocabulary of the natural world helps us access it, love it and desire to protect it."

Criminal law expert James Gray of Drystone Chambers confirmed that chalking plant names in the UK is illegal without permission or "lawful excuse" and a rebel botanist could be fined up to £2,500 for painting or inscribing any picture, letter, sign, or other mark on a path, highway surface, tree or other structure.

The presence of a poppy is highlighted by a London chalker. Photograph: Jill Mead/The Guardian

Referring to Victor Hugo's famous fictional police inspector, Gray added: "The Javerts of this world will see great harm in the scribbles of rogue botanists and call for prosecutions, others will see it as entirely harmless and perhaps even a refreshing diversion in our streets."

He added: "Where the threshold lies will depend on the attitude of those charged with enforcing the law; beauty (or derangement) is in the eye of the magistrate."
Find more age of extinction coverage here, and follow biodiversity reporters Phoebe Weston and Patrick Greenfield on Twitter for all the latest news and features

# data[].attributes.attachment_link.title
'Not just weeds': how rebel botanists are using graffiti to name forgotten flora

# data[].attributes.attachment_link.description
Pavement chalking to draw attention to wild flowers and plants in urban areas has gone viral across Europe - but UK chalkers could face legal action

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Have you ever thought about intentionally growing plants in the cracks in a concrete patio or between stepping stones? You don't need to abandon these crevices to bare soil or, worse, weeds. These spaces are prime real estate in your garden, so consider filling them with perennials that fit in cracks.

These plants survive in challenging conditions, such as a small quantity of soil that's low in nutrients. Cracks between stones often dry out in hot weather and become soggy in the rain.

The low-maintenance plants that we describe in this article fill these spaces with greenery, flowers, and even the occasional pleasant fragrance.

(elarina/123rf.com)

Perennials that Fit in Tight Spaces

Choose the perfect perennial for your situation based on its appearance and the growing conditions in the planting location. Next, plant it at your chosen site and monitor it to ensure that it has all that it needs to thrive.

Note that when pressure cleaning driveway and pavers, you will probably uproot and destroy any plants you grow around your bricks.

You can either take them out and clean them away from their original location or hand-wash them in place so the plants are not harmed by strong bursts of water.

Where to Grow Perennials in Cracks

Plant these hardy species as pathway edging or in the spaces between stepping stones, patio stones, and more. Cracks in concrete surfaces, such as walls or paths, are another place to add more plants to your yard.

You can also plant it in areas where you want to prevent grass from growing. Most of these ground covers are quite adaptable.

Of course, you may not want moss or other plants growing in the cracks. Removing moss from brick walkway areas is simple. Dig it out with a sharp tool or use a vinegar and salt spray to kill it.

How to Grow Perennials that Fit in Cracks

If you need to remove weeds from gravel driveways or walkways, use a vinegar and salt mixture. However, to grow plants between pavers, find a young plant with roots small enough to fit in the crack.

Remove the specimen from its pot and brush away any dirt. Soak the roots in water briefly. Carefully insert the roots into the crack, apply some more water, and fill in the gap with compost.

Keep the area damp for the first few days, and make sure not to step on the plant, even if its label describes it as steppable. Carry out this process between March and May for the best results.

Firewitch Pinks (Dianthus gratianopolitanus 'Firewitch')

This perennial boasts narrow blue-green leaves and hot pink springtime blooms with jagged-edged petals. It releases a scent similar to cloves, and its nectar attracts butterflies and hummingbirds. Plant pinks in early spring in a full sun location.

This plant prefers neutral or alkaline, fertile, well-draining soil. The well-draining aspect is critical, as is only watering once a week. Too much water causes the stems to rot. In terms of plant care, also make a point of giving pinks compost once a year.

Woolly Thyme (Thymus pseudolanuginosus)

This low-lying evergreen forms dense mats of fine-textured, silvery leaves. It bears tiny flowers in the late spring or early summer. Like other thyme varieties, woolly thyme smells pleasant and attracts butterflies and bees.

Creeping thyme sprouts from stem cuttings harvested in early summer or seeds sown in the spring after the final frost. These ground cover plants for pathways are an excellent choice for using as a lawn substitute or a filler between stepping stones.

Woolly thyme thrives in full sun or partial shade. It prefers poor-quality, neutral or alkaline, moist, well-drained soil.

Dalmatian Bellflower (Campanula portenschlagiana) - A Lovely Perennial for Small Spaces

This low-lying beauty's violet flowers bloom heaviest in June and July, although they may continue until October. It does best with cool nighttime and moderate daytime temperatures. Grow it in full sun in borders, rock gardens, or cracks in concrete.

Sow this cold-hardy perennial's seeds in the spring after the last frost, or snip off its rhizomes at root nodes for propagation. Medium-moist, well-drained soil is the best option.

Feed your campanula plant a balanced fertilizer or organic compost in the spring and mid-summer. Deadhead the bellflower to encourage more flowers to bloom and quash any invasive tendencies. Cut back the plant in the late winter or early spring.

Angelina Stonecrop (Sedum rupestre 'Angelina')

This low-lying perennial's bright yellow-green succulent leaves are rosette shaped and turn orange in the fall. It's an excellent choice for garden gaps that you don't know how to fill since it makes itself at home in tiny spaces and hot, dry, rocky areas.

Though the plant expands quickly, it's easy to remove its shallow roots. The Angelina variety of stonecrop thrives in partial shade. It prefers poor, dry, well-drained soil and suffers if it receives too much moisture. Give the plant a little fertilizer to ensure its success.

Roman Chamomile (Chamaemelum nobile)

This perennial boasts sweet-smelling, daisy-like white flowers in the spring and summer. Try using its leaves for tea. Chamomile sprouts along the edges of stone walls and walkways and between stones and pavers.

It self-seeds at the end of the growing season, so you don't need to worry about propagation. Sow Roman chamomile in full sun to partial shade in neutral soil with a little organic matter. Forget about fertilizer but water the plant regularly for long-lasting blooms.

Mossy Rockfoil (Saxifraga x arendsii) - A Fussy Perennial

This plant grows in thick mounds or mats of bright green leaves on slender, purple-tinged stalks. Heading into early summer, it produces tiny cupped flowers of pink, purple, or white.

Treat rockfoil's seeds to cold stratification, a process that involves both moist and cold conditions. Afterward, the plant can take two to three years to bloom. After mossy rockfoil blooms, its mounds often die in the middle.

To prevent this issue, pour sandy grit around the plant to retain moisture, or divide mature clumps. Choose a cool, shady site with moist, loamy soil.

Water rockfoil near its roots twice a week in the summer. Mix in compost during planting and apply a layer of mulch.

Candytuft (Iberis sempervirens)

This ground cover produces numerous white or pink flowers in April and May. Near the end of the blooming period, the central petals turn lavender. Candytuft also has dark green leaves and an unpleasant smell.

It does best in the sun in soil that's well-drained, gravelly, and slightly alkaline, with a layer of mulch. A rock garden or the edging for a path are excellent locations for candytuft.

Though older specimens are drought tolerant, water younger plants weekly. Apply fertilizer with low nitrogen content in the early spring and two other times throughout the growing season, spaced at least six weeks apart.

If cracks between paving stones have been bothering you by being either empty or overtaken with weeds, it's time to take charge of your garden. Fill these spaces with plants that you long to grow.

Tough perennials that fit in cracks sprout in locations where other species would not dream of establishing themselves. Choose one today to increase your garden's interest and attractiveness.

If you found these tips for planting in cracks useful, please share these perennial plants with your friends on Pinterest and Facebook.

# data[].attributes.attachment_link.title
7 Perennial Plants that Make Cracks in Concrete Burst with Life

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover tough perennials to fill in cracks between paving stones or act as edging. Introduce life and color to these empty spaces with pink dianthus, violet campanula, or the white flowers of chamomile. Try thymus for early summer blooms in partial shade. #garden #cracks #perennials #stones

# data[].attributes.body
חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, תשנ"ח-1998

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חקלאות טבע וסביבה - גנים שמורות ואתרים

"אתר הנצחה" - אתר להנצחת לוחמי צבא-הגנה-לישראל ומערכות הבטחון, שנתנו נפשם על הבטחת קיומה של מדינת ישראל, להנצחת לוחמי מערכות ישראל שנפלו למען תקומת ישראל ולהנצחת חללי פגיעות איבה, שהוכרז כאתר הנצחה;
(תיקון מס' 1) תשס"ב-2002 (תיקון מס' 1) תשס"ב-2002 (תיקון מס' 15) תשע"ח-2018
(2) נציג רשות מקרקעי ישראל;

(4) נציג הקרן הקיימת לישראל;

(5) חמישה נציגי רשויות מקומיות, וביניהם נציגי מועצות אזוריות, שיתמנו על ידי שר הפנים;

(6) שבעה נציגים מקרב מוסדות מדעיים וגופים ציבוריים שיש להם ענין במדעי הטבע, בהגנה על הטבע או בשימור נוף הארץ ושיפורו - שייקבעו על ידי הממשלה;

(7) ארבעה נציגי ציבור ובהם נציג אחד של הגופים הציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה מתוך רשימת מועמדים שיגישו גופים אלה; לענין זה, "הגופים הציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה" - הגופים המפורטים בחלק א' בתוספת לחוק ייצוג גופים ציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2002;

(8) יושב ראש מליאת הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים ונציג נוסף שתמנה מליאת הרשות מבין חבריה.

(1) לשר הפנים ולשר, לכל אחד בתחום סמכותו - בכל הנוגע לביצועו של חוק זה;

(2) למוסדות התכנון ולרשויות המקומיות - בדבר ייעוד שטחים לגנים לאומיים, לשמורות טבע ולאתרים לאומיים;

(3) לרשות - בענינים שבתחום תפקידיה.

(1) לאתר שטחים ואתרים לצורך הקמת שמורות טבע וגנים לאומיים;

(2) ליזום ולתכנן הקמת שמורות טבע וגנים לאומיים, או שינוי בהם;

(3) להקים, לנהל, להחזיק, להפעיל ולטפח שמורות טבע וגנים לאומיים;

(4) לשמר ולשקם ערכי טבע בשמורות טבע ובגנים לאומיים ומחוצה להם;

(5) לפקח על שמורות טבע וגנים לאומיים ועל ערכי טבע ומורשת, לרבות פיקוח לענין עבירות על החוקים המנויים בתוספת;

(6) לרכז תיעוד ורישום מידע בתחומי שמירת הטבע וערכי הטבע, ובכלל זה להכין תיק אתר לכל שמורת טבע וגן לאומי, באופן שיקבע השר, על פי המלצת ועדת המשנה המקצועית-מדעית;

(7) ליזום, לקיים ולעודד פעולות חינוך, הסברה והדרכה בתחומי שמירת הטבע וערכי הטבע והמורשת, ובכלל זה פעילויות להגברת התודעה בתחומים האמורים בקרב הציבור בכלל ובקרב תלמידים ובני נוער בפרט;

(8) לקיים קשרים מדעיים בין-לאומיים בתחומי גנים לאומיים, שמירת הטבע וערכי הטבע;

(9) לערוך ולקדם מחקרים בתחומי שמירת הטבע וערכי הטבע.

(1) פעולות לשימור ולשיקום ערכי טבע, נוף ומורשת וכן אתרים לאומיים;

(2) פעולות פיתוח וטיפוח, הסדרת דרכים, הקמת מבנים ומיתקנים, ניהולם, הסדרתם והפעלתם; ובלבד שפעולות כאמור ייעשו לאחר קיום הליכי בדיקה מקצועית של השפעות סביבתיות ולאחר שימוע הציבור, הכל באופן שיקבע השר, בהמלצת ועדת המשנה המקצועית-מדעית;

(3) מתן שירותים למבקרים ולמטיילים;

(4) קיום והפעלת פיקוח, לרבות לגבי ביצוע ומניעת עבירות לפי חוק זה;

(5) הקמת קרנות, קבלת תרומות, עזבונות, מתנות ומענקים, וקבלת מילוות בכפוף לאישור השר ושר האוצר;

(6) הקמת תאגידים, בעצמה או יחד עם אחרים, או רכישת זכויות בתאגידים קיימים, בכפוף לאישור השר ושר האוצר.
(תיקון מס' 18) תשפ"ב-2021 (תיקון מס' 18) תשפ"ב-2021 (תיקון מס' 18) תשפ"ב-2021
(1) שבעה נציגי ממשלה שהם עובדי המדינה כלהלן: נציג משרד האוצר, נציג המשרד לאיכות הסביבה, נציג משרד החינוך התרבות והספורט, נציג משרד החקלאות, נציג משרד הפנים, נציג משרד התיירות ונציג משרד התשתיות הלאומיות;

(2) שבעה חברים, שימונו לאחר התייעצות עם מוסדות מדעיים שיש להם ענין במדעי הטבע, בהגנה על הטבע ושימורו, וביניהם מומחים מבין התחומים האלה: זואולוגיה, בוטניקה, אקולוגיה, ארכיאולוגיה, גאולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, כלכלה, ואדריכלות נוף ושימור;

(3) ארבעה נציגי ציבור, והם: נציג הקרן הקיימת לישראל, נציג החברה להגנת הטבע נציג ציבור שיש לו ענין בתחומי פעילות הרשות ונציג אחד של הגופים הציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה מתוך רשימת מועמדים שיגישו גופים אלה; לענין זה, "הגופים הציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה" - הגופים המפורטים בחלק א' בתוספת לחוק ייצוג גופים ציבוריים שענינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2002;

(4) נציג מרכז השלטון המקומי בישראל או נציג ארגון המועצות האזוריות בישראל, כפי שיוסכם ביניהם; לא הגיעו לידי הסכמה, ימנה שר הפנים נציג מביניהם.
(תיקון מס' 11) תשע"א-2011
(1) תקבע את המדיניות הכללית של הרשות בתחום תפקידיה;

(2) תתווה את קווי פעולתה של הרשות;

(3) תקבע את תכניות העבודה של הרשות, תאשר את הצעת התקציב שהוכנה לפי סעיף 10 ותדון בדוחותיה הכספיים;

(4) תעקוב אחר ביצוע המדיניות, התכניות והתקציבים של הרשות;

(6) תדון ותחליט בכל ענין אחר שנראה לה דרוש לביצוע תפקידיה.

(ב) חברי הועדה ימנו אחד מהם כיושב הראש;

(ג) הועדה תייעץ ותמליץ למליאת הרשות בנושאי שמירת הטבע והגנה על ערכי הטבע, ומניעת פגיעה בהם כתוצאה מפעולות פיתוח;

(2) ועדת משנה לנושאי קליטת מבקרים בשמורות טבע ובגנים לאומיים, שתמליץ ותייעץ למליאת הרשות בנושאי פיתוח לצורכי נופש לציבור; יושב ראש הועדה יהיה נציג משרד התיירות;

(3) ועדת משנה שתייעץ ותמליץ למליאת הרשות בנושאי חינוך, הסברה והדרכה לשמירת הטבע, ערכי הטבע והמורשת; יושב ראש הועדה יהיה נציג משרד החינוך התרבות והספורט;

(4) ועדת משנה לביקורת, שתהיה בת שלושה חברים לפחות, מבין כל אחד מחברי המליאה המפורטים בסעיף 13(א), למעט יושב ראש המליאה שלא יהיה חבר בה; ועדת הביקורת תגיש למליאת הרשות דוח ביקורת לפחות פעם בשנה.

(1) מי שהורשע בעבירה שיש עמה קלון או נשא עונש מאסר, וטרם חלפו חמש שנים מיום ההרשעה או מיום גמר ריצוי עונש המאסר, לפי המאוחר;

(2) מי שיש ניגוד ענינים בין עיסוקו ובין חברותו במליאה; ואולם לא יראו ניגוד ענינים, אם עצם מינויו של בעל תפקיד למליאה נובע מתפקידו.

(1) התפטר במסירת כתב התפטרות ליושב ראש המליאה;

(2) נתקיים בו סייג מן הסייגים המפורטים בסעיף 15;

(3) נבצר ממנו, דרך קבע, למלא את תפקידו, והשר, לאחר התייעצות עם יושב ראש המליאה, העבירו מכהונתו בהודעה בכתב;

(4) פרש מן התפקיד שבשלו התמנה.

(2) כללים לפי פסקה (1), יכול שיהיו כלליים או מיוחדים לגן לאומי או לשמורות טבע מסוימים; כללים כלליים ייקבעו בהתייעצות עם שר הפנים, כללים מיוחדים ייקבעו בהתייעצות עם הרשות המקומית שבתחומה נמצא הגן הלאומי או שמורת הטבע, לפי הענין.

(1) הוא התפטר בהודעה בכתב לשר; ההודעה תימסר לשר באמצעות המליאה;

(2) השר, לאחר התייעצות עם המליאה, קבע כי נבצר מהמנהל, דרך קבע, למלא את תפקידו והחליט בהחלטה מנומקת להעבירו מכהונתו.

(2) המליאה, באישור השר ושר האוצר, תקבע את שכרם ותנאי העסקתם של העובדים במשרות מיוחדות.

(1) אושרה תכנית המייעדת את השטח כגן לאומי או כשמורת טבע;

(2) ניתנה הזדמנות למועצה ולכל רשות מקומית שבתחומה נמצא שטח המיועד להיכלל בגן הלאומי או בשמורת הטבע, לחוות את דעתן בדבר ייעודו של השטח כגן לאומי או כשמורת טבע; ובלבד שחוות דעת לפי פסקה זו תוגש תוך שישים ימים מיום שהובאה לידיעת המועצה או הרשות המקומית כאמור, הכוונה להכריז על השטח כגן לאומי או כשמורת טבע;

(3) לגבי מקום קדוש כמשמעותו בדבר המלך במועצה על ארץ-ישראל (המקומות הקדושים), 1924 - התייעץ עם שר הדתות והובטח מילוי הוראות דבר המלך האמור;

(4) לגבי אתר עתיקות - הובטח מילוי דרישותיו של שר החינוך התרבות והספורט להגנת האתר מפני פגיעה בו;

(5) לגבי שטח המיועד להיות גן לאומי או שמורת טבע, שנכלל בו שטח צבאי או שטח אחר שהוא לדעת שר הבטחון בעל חשיבות בטחונית, או הודיע שר הבטחון לשר הפנים כי בקרבתו של השטח המיועד כאמור נמצא שטח צבאי - הובטח לגביו מילוי דרישותיו של שר הבטחון.

"רשות עירונית" - כהגדרתה בחוק התכנון;

"שכונת מגורים" - שכונה בתחום רשות עירונית שבתחומה נמצאים עשרות מבנים המשמשים למגורים.

(ב) על אף האמור בכל דין, תכנית בתחום גן לאומי יכול שתהיה תכנית המייעדת קרקע למגורים, לרבות השימושים הנלווים לשכונת מגורים, ובלבד שהתקיימו כל אלה:

(1) הגן הלאומי נמצא בתחום רשות עירונית;

(2) במועד הגשת התכנית למוסד התכנון קיימת שכונת מגורים בתחום הגן הלאומי;

(3) שכונת המגורים היתה קיימת בשטח הגן הלאומי במועד אישור התכנית שבה יועד השטח לגן לאומי;

(4) השטח המיועד למגורים, לרבות השימושים הנלווים לשכונת המגורים הוא בתחום שכונת המגורים שהיתה קיימת ביום כ"ג בחשוון התשע"ט (1 בנובמבר 2018);

(5) הגן הלאומי משמש להנצחת ערכים ארכאולוגיים הנמצאים בחלקם בתת-הקרקע מתחת לשכונת המגורים;

(6) בתכנית ניתן משקל הולם לשמירה על הערכים ההיסטוריים, הטבעיים, הנופיים והארכאולוגיים שבגן הלאומי ולהנגשתו של הגן הלאומי לציבור;

(7) התכנית חלה על כל שטח שכונת המגורים ושטחה מסומן לפי התכנית המאושרת החלה על שכונת המגורים ביום כ"ג בחשוון התשע"ט (1 בנובמבר 2018), כשטח שמור לחפירות ארכאולוגיות.

(ג) תכנית כאמור בסעיף קטן (ב) יכול שתכלול שימושים נוספים שאינם למגורים, ובלבד שמתקיימות ההוראות לפי חוק זה לעניין שימושים כאמור.

(ד) על אף האמור בסעיף קטן (ב), מוסד התכנון הדן בתכנית רשאי להתאים את הגבולות המדויקים של התכנית לצרכים התכנוניים, ובלבד שלא יהיה בכך שינוי מהותי בגבולות שכונת המגורים.

(ה) תכנית כאמור בסעיף קטן (ב) תוגש למוסד התכנון המוסמך, באישור הרשות וכן באישור השר לאחר שקבע, בהתייעצות עם המועצה, כי גריעת שטח שכונת המגורים, כולו או חלקו, תפגע מהותית בתכלית הגן הלאומי.

(ו) לא תופקד תכנית כאמור בסעיף קטן (ב) לפי חוק התכנון אלא באישור הרשות ולא תאושר אלא באישור שר האוצר, השר, הרשות, רשות העתיקות והרשות העירונית; החלטה כאמור תינתן בתוך 60 ימים מיום שהתכנית הועברה לגורמים האמורים.

(ז) על אף האמור בסעיף קטן (ב)(7), אושרה תכנית לפי הוראות סעיף זה החלה על כל שטח שכונת המגורים באותו סעיף קטן (בסעיף זה - התכנית המאושרת), אפשר יהיה להגיש תכנית החלה רק על חלק משטח שכונת המגורים אם היא אינה כוללת שינויים מהותיים מהתכנית המאושרת, ובלבד שהתקיימו שאר הוראות סעיף זה.

(ח) הוראות לפי חוק זה החלות על גן לאומי ימשיכו לחול בתחום התכנית גם לאחר אישור תכנית כאמור בסעיף זה, ואין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהן או מסמכויות הרשות הנתונות לה מכוחן.

(2) לא יכריז השר על ערך טבע שהוא עתיקה כמשמעותה בחוק העתיקות, כעל ערך טבע מוגן, אלא לאחר התייעצות עם המנהל כמשמעותו בחוק האמור.

"סחר" - לרבות קניה, מכר, חליפין, ייצוא, ייצוא חוזר, ייבוא הכנסה מן הים וכן הצעה לסחר.

"מקור מים" - מעיין, נחל, נהר, אגם, ערוץ, וכן אפיק אחר שבו זורמים או נקווים מים עיליים, תמיד או לפרקים, למעט ים, או שטח הסמוך לכל אחד מאלה;

"נהיגה", "רכב" - כהגדרתם בחוק איסור נהיגה ברכב בחוף הים, התשנ"ז-1997;

(2) דיונות חול, טבלאות גידוד ומסלע, מערות, מצוקים טבעיים ואזורי שפך של נחלים;

(3) תופעות גאולוגיות הקשורות למקור מים, לרבות השקעת מלח;

(4) אזורי מחיה ורבייה של החי והצומח;

(5) אתרי עתיקות ועתיקות כהגדרתן בחוק העתיקות;

(6) אמצעים ומיתקנים מלאכותיים להגנה על ערך מוגן המנוי בפסקאות (1) עד (5);

"תחום מוגן" - תחום שקבע השר לפי סעיף 36ב.

(ב) קביעת שטחים כאמור בסעיף קטן (א) הנוגעת לתחום נמל כהגדרתו בפקודת הנמלים [נוסח חדש], התשל"א-1971, תיעשה בהתייעצות עם שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

(ג) שטח שנקבע כתחום מוגן יסומן בידי המנהל באופן שקבע השר בצו, לאחר התייעצות עם שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

(ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), רשאי אדם לנהוג ברכב בתחום מוגן לאחת מהמטרות המנויות בסעיף 4א(א) לחוק שמירת הסביבה החופית, התשס"ד-2004 (בחוק זה - חוק שמירת הסביבה החופית).

(1) הוא תאגיד שהתאגד בישראל הפועל שלא למטרות רווח;

(2) בין מטרותיו שימור מבנים ואתרים בעלי חשיבות לאומית היסטורית בהתפתחות היישוב בארץ;

(3) התאגיד, נושא משרה בו או מנהל התאגיד לא הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין התאגיד ראוי לניהול אתר לאומי, ולא הוגש נגד מי מהם כתב אישום בשל עבירה כאמור, שטרם ניתן לגביו פסק דין סופי.

(ב) השר, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים נוספים על אלה המנויים בסעיף קטן (א).

(ב) המציעים כאמור בסעיף קטן (א) יידרשו להציע תכנית לניהול אתר לאומי, שתשמש, בין השאר, להערכת התאמתו של המציע לקבלת היתר.

(ג) השר רשאי לדרוש ממציע כאמור בסעיף קטן (א) כל מידע הדרוש לשם בחינת הצעתו.

(ד) בפרק זה, "תכנית לניהול אתר" - תכנית לשימור, לשיקום ולתחזוקה של אתר לאומי, לרבות השימוש המתוכנן באתר ובמבנים שבו, פירוט המקורות הכספיים למימון פעילות השימור, השיקום והתחזוקה של האתר ולמתן שירותים למבקרים בו.

(ב) השר רשאי לקבוע תנאים בהיתר לניהול אתר לאומי, לרבות תנאים שיש לקיים לפני שההיתר ייכנס לתוקפו, וכן הוראות והגבלות בכל עניין הנובע מהוראות לפי חוק זה; השר רשאי לעדכן מזמן לזמן את התנאים בהיתר וכן את פרטי התכנית לניהול האתר.

(ג) בעל היתר לניהול אתר לאומי ימלא אחר כל התנאים שקבע השר לפי סעיף קטן (ב).

(ב) השר רשאי לבטל, להגביל או להתנות היתר לניהול אתר לאומי, אם מצא כי התקיים אחד מאלה, ובלבד שנתן לבעל ההיתר הזדמנות לטעון את טענותיו -

(1) בעל ההיתר לא קיים הוראות לפי חוק זה, שחומרת הפרתן מצדיקה ביטול, הגבלה או התניה של ההיתר;

(2) בעל ההיתר לא גילה לשר מידע שנדרש לגלותו או שמסר לו מידע כוזב או שגוי;

(3) בעל ההיתר הפר תנאי מהתנאים שקבע השר לפי סעיף 41ג;

(4) חדלו להתקיים בבעל ההיתר אחד או יותר מהתנאים לפי הוראות חוק זה, המכשירים אותו לנהל אתר לאומי, או התקיים בו תנאי, לפי הוראות חוק זה, אשר היה פוסל אותו מלנהל אתר לאומי;

(5) טובת הציבור מחייבת זאת.

(ג) תוקפו של היתר לניהול אתר לאומי יפוג באחד מאלה:

(1) בעל ההיתר החליט על פירוקו מרצון או שבית המשפט נתן צו לפירוקו;

(2) בית המשפט נתן צו כינוס נכסים או צו פירוק זמני בעניינו של בעל ההיתר;

(3) בית המשפט נתן צו הקפאת הליכים, כמשמעותו בסעיף 350ב לחוק החברות, התשנ"ט-1999, בעניינו של בעל ההיתר.

(ד) בעל היתר לניהול אתר לאומי אינו זכאי לפיצוי כלשהו בשל ביטול, הגבלה או התניה של ההיתר, לפי סעיף זה.

(ב) לצורך פיקוח על הוראות לפי חוק זה, בכל הנוגע לניהול אתר לאומי על פי היתר, רשאי השר להסמיך, מבין עובדי משרדו, ממנוים לעניין אתרים לאומיים.

(ג) לשם מילוי תפקידם תהיה למנהל לעניין אתרים לאומיים ולממונים לפי סעיף זה סמכות כניסה לכל אתר לאומי.

(ד) סעיפים 29 ו-30(א) עד (ג) יחולו לעניין אתרים לאומיים, וסמכויות המוקנות לרשות לפי סעיפים אלה יהיו נתונות למנהל לעניין אתרים לאומיים שמונה לפי סעיף קטן (א).

(ב) ההכנסות מדמי הכניסה לפי סעיף זה ישמשו את בעל ההיתר לניהול אתר לאומי לשם ביצוע תפקידיו לפי סעיף 41ו בלבד.

(1) חמישה נציגי הממשלה, כמפורט להלן:

(א) שני נציגי משרד הביטחון, שיקבע שר הביטחון;

(ב) נציג משרד האוצר, שיקבע שר האוצר;

(ג) נציג משרד הפנים, שיקבע שר הפנים;

(ד) נציג משרד החינוך התרבות והספורט, שיקבע שר החינוך התרבות והספורט;

(ה) נציג המשרד לאיכות הסביבה שיקבע השר לאיכות הסביבה;

(2) נציג ציבור, שיקבע שר הביטחון;

(3) שני נציגי רשויות מקומיות, שיקבע שר הפנים;

(4) נציג מבין משפחות חללי פגיעות איבה, שיקבע שר הרווחה;

(5) נציג המועצה הציבורית להנצחת החייל;

(6) נציג המועצה לגנים לאומיים, שמורות טבע ואתרים לאומיים;

(7) נציג ארגון המשפחות השכולות - יד לבנים;

(8) נציג ארגון אלמנות ויתומי צה"ל;

(9) נציג המועצה לשימוש מבנים ואתרי התיישבות.

(ה) המועצה להנצחה תפעל בכל מספר של חברים אף אם פחת מספר חבריה או שלא מונתה במלואה כאמור בסעיף קטן (א), ובלבד שמונה לה יושב ראש.
(תיקון מס' 1) תשס"ב-2002 (תיקון מס' 15) תשע"ח-2018
"מדד" - מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;

"המדד החדש" - מדד חודש ינואר של כל שנה;

"המדד הבסיסי" - מדד חודש יולי 1997.

(א1) בלי לגרוע מהוראות סעיף 49, רשאי שר הביטחון בהתייעצות עם שר האוצר עם שר הפנים לאשר תקציב לאחזקת אתרי הנצחה מקומיים, התקציב שאושר לפי סעיף קטן (א).

(א2) על אף הוראות סעיף קטן (א), בכל אחת משנות התקציב המפורטות להלן תקציב ההוצאות לאחזקה ולשיפוץ של אתרי הנצחה ממלכתיים ואתרי הנצחה חיליים לא יפחת מהסכומים הנקובים לצדן -

(1) ב-2004 - מחמישה מיליון שקלים חדשים;

(2) ב-2005 - מחמישה מיליון שקלים חדשים;

(3) ב-2006 - משבעה מיליון וחצי שקלים חדשים.
(תיקון מס' 15) תשע"ח-2018
(ב1) על אף האמור בסעיף קטן (א), תקציב ההוצאות כאמור באותו סעיף קטן, יכול שייועד גם לפעילות הנצחת נופלים שתיערך באתרים האמורים באותו סעיף קטן בידי המדינה או בידי רשות מקומית או תאגיד שקיבלו היתר כאמור בסעיף 46א.

(ב2) קיבלו רשות מקומית או תאגיד היתר לאחזקה של אתר הנצחה ממלכתי או אתר הנצחה חילי לפי סעיף 46א, יעביר להם משרד הביטחון תקציב שנתי שייקבע מתוך סכום התקציב הקבוע בסעיף קטן (א).
(תיקון מס' 15) תשע"ח-2018
(1) הוא התאגד בישראל והוא פועל שלא למטרות רווח;

(2) למטרות התאגיד קשר ישיר למערכות ישראל, לחללים, לחילות או לעוצבות המונצחים באתר שלגביו התבקש ההיתר ולאתר ההנצחה עצמו, ובין מטרותיו אחזקת האתר;

(3) התאגיד, נושא משרה בו או מנהל התאגיד לא הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין התאגיד ראוי לתחזק את אתר ההנצחה שלגביו מתבקש ההיתר, ולא הוגש נגד מי מהם כתב אישום בשל עבירה כאמור, שטרם ניתן לגביו פסק דין סופי.

(ב) היתר יהיה לתקופה שלא תעלה על חמש שנים, וניתן להאריכו לתקופות נוספות שלא יעלו על חמש שנים כל אחת; ההיתר יהיה מותנה בתנאים ובהם סדרי דיווח של בעל ההיתר על פעולותיו והוצאותיו.

(ג) שר הביטחון רשאי לבטל, להגביל או להתנות היתר בכל עת, לפי בקשת בעל ההיתר או אם מצא כי הופר תנאי מתנאי ההיתר או שאין ביכולתו של בעל ההיתר לתחזק את האתר, ובלבד שנתן לבעל ההיתר הזדמנות להשמיע את טענותיו.

(ב) שר הביטחון, לאחר התייעצות עם המועצה להנצחה או לפי הצעתה, רשאי לקבוע הוראות לעניין גביית תשלום בידי בעל השאר בעד פעילות נוספת המתקיימת באתר הנצחה ממלכתי או באתר הנצחה חילי או בחלק מהם, הנוגעת לצביון האתר האמור, ורשאי השר לקבוע שיעורים שונים, פטורים לסוגים של מבקרים או הגבלות שונות על גביית תשלום כאמור.

(ג) ההכנסות מתשלומים לפי סעיף קטן (ב) ישמשו את בעל ההיתר לשם ביצוע תפקידיו לפי סעיף 46א בלבד.
(תיקון מס' 15) תשע"ח-2018 (תיקון מס' 15) תשע"ח-2018 (תיקון מס' 15) תשע"ח-2018 (תיקון מס' 14) תשע"ז-2017
(א) פוגע בסימון של שטח בתחום מוגן שנעשה לפי סעיף 36ב(ג);

(ב) נוהג ברכב בתחום מוגן בניגוד לסעיף 36ג, ובלבד שהוא סומן כאמור בסעיף 36ב(ג);

(2) העובר עבירה לפי פסקה (1) וגורם בכך לפגיעה בערך מוגן, דינו - מאסר שישה חודשים או כפל הקנס כאמור בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין; לעניין זה, "פגיעה" - כהגדרתה בסעיף 33(ה);

(3) עבירה לפי סעיף קטן זה היא עבירה מסוג העבירות של אחריות קפידה;

(4) על עבירה לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיפים 27 ו-27ב לפקודת התעבורה, בשינויים המחויבים.

(ז) לבית משפט שהרשיע אדם בעבירה לפי סעיף קטן (ב1) יהיו הסמכויות הנתונות לבית המשפט לפי סעיף 11 לחוק שמירת הסביבה החופית.

(ב) על אף הוראות סעיף 221(ב) לחוק סדר הדין הפלילי רשאי השר, בהסכמת שר השמפטים, לקבוע שיעור קנס העולה על סכום הקנס הקבוע בסעיף האמור לעבירה לפי חוק זה שנקבעה כעבירת קנס, וכן לעבירת קנס חוזרת, נוספת או נמשכת שעבר אותו אדם, או בהתחשב בסוג העבירה ובנסיבות ביצועה, ובלבד שסכום הקנס לא יעלה על עשרה אחוזים מסכום הקנס המרבי הקבוע לאותה עבירה.

(1) משטרת ישראל לא הודיעה, תוך חודש מפנייתה של הרשות אליה, כי היא מתנגדת למינויו מטעמים של בטחון הציבור;

(2) הוא קיבל הכשרה מתאימה, כפי שנקבעה בין המנהל ובין משטרת ישראל.

(1) תהיה לפקח, שהוסמך במיוחד לכך על ידי היועץ המשפטי לממשלה, הסמכות של שוטר לפי סעיף 15 לחוק סמכויות אכיפה - מעצרים, וכן הסמכות לבקש משופט צו חיפוש ולערוך חיפוש כאמור בסעיפים 23 ו-24 לפקודה;

(2) תהיה לפקח סמכות חיפוש ללא צו שופט, על גופו של אדם, בכליו, בכלי רכב, בכלי שיט, בכלי טיס ובמקום אחר שאינו משמש למגורים, אם יש לו חשד סביר שאדם עבר לפניו או זה מקרוב עבירה של החזקת ערך טבע מוגן שלא כדין או עבירה של החזקת ערך טבע שלא כדין שנלקח משמורת טבע.

(ד1) לעניין עבירה על סעיף 57(ב1), יהיו לפקח גם הסמכויות הנתונות למפקח לפי סעיף 12(ה) לחוק שמירת הסביבה החופית, בשינויים המחויבים.

(1) חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ"ג-1963, למעט סעיפים 19 עד 30, בשינויים האלה:

(א) בכל מקום שבו נאמר "השר" יבוא "השר לאיכות הסביבה";

(ב) בכל מקום שבו נאמר "המנהל הכללי" יבוא "המנהל";

(ג) בכל מקום שבו מדובר בעובד המדינה, אף עובד הרשות במשמע;

(ד) בכל מקום שבו מדובר באוצר המדינה, יראו כאילו נאמר "קופת הרשות";

(א) השר ממונה על ביצוע חוק זה, בכל הנוגע לגנים לאומיים ולשמורות טבע, ובכלל זה לערכי טבע, ולאתרים לאומיים.

(1) במקום "על ידי רשות הגנים הלאומיים או רשות שמורות הטבע, לפי הענין" יבוא "על ידי הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים";

(2) במקום הסיפה החל במילים ""רשות הגנים הלאומיים"" יבוא ""הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים"" - כהגדרתם בחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, תשנ"ח-1998".

(1) בסעיף 2(ב), במקום פסקה (5) יבוא:

"(5) מנהל הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים או נציגו;";

(3) בסעיף 224, אחרי "או על ידי יושב ראש הועדה המקומית" יבוא "ובתחום גן לאומי או שמורת טבע כהגדרתם בחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, תשנ"ח-1998, גם למנהל כמשמעותו בחוק האמור,".

(1) בסעיף 1, במקום ההגדרה "רשות שמורות הטבע" יבוא:

(א) בסעיף קטן (א), במקום "סעיף 23(א)(1), (2), (3), (5)(ד) ו-(ב) וסעיף 67" יבוא "לפי סעיפים 23(א)(1), (2), (3), (5)(ד), ו-(ב), 67, 69 ו-71(א)";

(ב) בסעיף קטן (ב), במקום ""מנהל רשות שמורות הטבע"" יבוא ""מנהל הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים"", ובמקום ""רשות שמורות הטבע"" יבוא ""הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים"";

(3) בסעיף 15, בכל מקום, במקום "רשות שמורות הטבע" יבוא "הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים";

(4) בסעיף 16א, בכל מקום, במקום "רשות שמורות הטבע" יבוא "הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים".

(2) על אף האמור בפסקה (1), נחתם הסכם כאמור בסעיף 20(ב) המסדיר את שכרם ותנאי עבודתם של מי שנהיו לעובדי הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים מכוח הוראות סעיף קטן (א), יחולו הוראות ההסכם, ומשנחתם ההסכם לא יחולו הוראות פסקה (1).

(1) נכסי רשות הגנים הלאומיים ונכסי רשות שמורות הטבע יראו אותם כנכסים של הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים; לענין סעיף זה, "נכסים" - מקרקעין, מיטלטלין, זכויות וטובות הנאה, חובות והתחייבויות, התקשרויות או עסקאות מכל סוג שהוא;

(2) כל תביעה שהיתה תלויה ועומדת ערב תחילתו של חוק זה של רשות שמורות הטבע או של רשות הגנים הלאומיים, או נגדן, לפי הענין, וכן כל עילה לתביעה כאמור שהיתה קיימת באותה עת, יוסיפו לעמוד בתוקפן ויראו אותן כאילו הן של הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים או נגדה, לפי הענין.

(1) עבירה על הוראה מהוראות סעיפים 25 או 30(ד) לחוק זה;

(2) עבירה על תקנות או כללים שנקבעו לפי סעיף 71 לחוק הגנים תשנ"ב, או לפי סעיף 66 לחוק זה, או על תנאי מתנאי רשיון או היתר שניתנו לפיהם;

(3) אי קיום צו לפי סעיפים 54 או 55 לחוק זה.

1. חוק המקרקעין, תשכ"ט-1969, בכל הנוגע למקרקעי ציבור כהגדרתם בסעיף 107 לחוק המקרקעין.

2. חוק מקרקעי ציבור (סילוק פולשים), תשמ"א-1981.

3. חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים), תשכ"ז-1967.

4. תקנות ההגנה (שעת חירום), 1945, לענין מניעת כניסה לשטח סגור או פינוי ממנו.

5. חוק התכנון והבניה, תשכ"ה-1965.

6. חוק הדרכים (שילוט), תשכ"ו-1966.

7. פקודות המכרות.

9. פקודת הכלבת.

10. פקודת הדיג.

11. פקודת הרועים (מתן רשיונות), 1946.

12. חוק המים, תשי"ט-1959.

13. חוק למניעת שריפות בשדות, תש"י-1949.

14. חוק הגנת הצומח, תשט"ז-1956.

15. חוק רישוי עסקים, תשכ"ח-1968, בכל הנוגע למטרות המנויות בסעיף 1(א)(1) ו-(4) לחוק רישוי עסקים, למעט לענין שירותי כבאות.

16. חוק שמירת הנקיון, תשמ"ד-1984.

17. פקודת היערות.

18. פקודת מניעת זיהום מי ים בשמן [נוסח חדש], תש"ם-1980.

19. חוק למניעת זיהום הים (הטלת פסולת), תשמ"ג-1983.

20. חוק למניעת מפגעים, תשכ"א-1961.
(תיקון מס' 6) תשס"ח-2008
21. חוק הניקוז וההגנה מפני שטפונות, תשי"ח-1957.

22. פקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], תשמ"ה-1985 - לענין תקנות מחלות בעלי חיים (רישום, סימון והובלה של בקר), תשל"ו-1976, תקנות מחלות בעלי חיים (סימון צאן), תשל"ט-1978, ותקנות מחלות בעלי חיים (הסדרת תנועת בעלי חיים בישראל), תשמ"ב- 1982.

23. חוק למניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים, תשמ"ח-1988.

24. חוק החומרים המסוכנים, תשנ"ג-1993.

25. פקודת בריאות העם, 1940.

26. חוק הרשויות המקומיות (ביוב), תשכ"ב-1962.

27. חוק רשויות נחלים ומעיינות, תשכ"ה-1965.
(תיקון מס' 13) תשע"ו-2015
28. חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע"ו-2015.
(תיקון מס' 9) תשע"א-2010
רפאל איתן אליהו סויסה יצחק מרדכי

השר לאיכות הסביבה שר הפנים שר הבטחון

עזר ויצמן דן תיכון בנימין נתניהו

נשיא המדינה יושב ראש הכנסת ראש הממשלה

הודעה למנויים על עריכה ושינויים במסמכי פסיקה, חקיקה ועוד באתר נבו - הקש כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, תשנ"ח-1998

# data[].attributes.attachment_link.description
חקלאות טבע וסביבה - גנים שמורות ואתרים "אתר הנצחה" - אתר להנצחת לוחמי צבא-הגנה-לישראל ומערכות הבטחון, שנתנו נפשם על הבטחת קיומה של מדינת ישראל, להנצחת לוחמי מערכות ישראל שנפלו למען תקומת ישראל ולהנצחת חללי פגיעות איבה, שהוכרז כאתר הנצחה; (תיקון מס' 1) תשס"ב-2002 (תיקון מס' 1) תשס"ב-2002 (תיקון מס' 15)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חשיפה / בלוג הצילום
ב-2011 החל בועז אהרונוביץ לתעד גינה שהוא מגדל בסטודיו שלו בדרום תל אביב. עבודות אלה גובשו לכדי תערוכה - Growing a Garden for an Unknown Lover. ב-2019 חזר אהרונוביץ לגינה האורבנית והוא ממשיך בגידולה עד היום

עברו לתצוגת גלריה

בתצלומים של בועז אהרונוביץ אפשר לראות השרשות של צמחים, פרחים, המיכלים בהם מסודרים הפרחים, עלים חיים או נבולים, ואובייקטים נוספים שנכנסו לקומפוזיציה. אהרונוביץ החל להתעניין בנושא לפני כעשור וחזר לזה באינטנסיביות רבה ממש לפני הקורונה. תהליך העבודה שלו מורכב מאינספור פעולות, ניסיונות, בדיקות, ואז שוב ניסיונות, בדיקות ופעולות. העניין הראשוני היה פרקטי: איך מצליחים להוציא שורשים מבטטה ואבוקדו. מאחר שהסטודיו הוא גם המקום בו הוא מתגורר, הניסיונות האלה גדלו והשתלטו על החלל כולו. אחרי חלל העבודה והמגורים השתלטה הגינה גם על המרפסת, המרפסת של השכנים ואז זלגה לרחוב עצמו. כבר מהרגע הראשון, של גידול הצמחים, סידורם והצילומים הרבים, הפעולה הרגישה כמו פעולת חיזור ומכאן שם גוף העבודה.
עבודתו של אהרונוביץ מוצגות בתערוכה 'שעה ארוכה' (אוצרת: קרן בר-גיל) בתאו - מרכז תרבות ואמנות בהרצליה, לצד 20 אמנים נוספים שיציגו את הפרשנות שלהם לרגע, משך, שהות והשתהות.

על הבלוג | חשיפה

על הבלוג: דניאל צ'צ'יק - עובד ב"הארץ" משנת 2003, מצלם עבור מוספי גלריה וסוף השבוע. יזם ועורך בלוג הצילום של "הארץ". עבודותיו הוצגו במיטב המוזיאונים בארץ וגם במספר תערוכות וירידים בחו"ל. ניתן להתרשם מעבודותיו באתר: danieltchetchik.com
הצעות לפרסום ניתן לשלוח ל: danielt@haaretz.co.il צילומים ברוחב 2,500 פיקסלים וטקסט עם תיאור קצר של עד 400 מילה. יש להעביר את החומרים ב- wetransfer

לחצו על הפעמון לעדכונים בנושא:

על סדר היום

בשיתוף הקרן החדשה לישראל-שתיל

בשיתוף הקרן החדשה לישראל-שתיל

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
בועז אהרונוביץ

# data[].attributes.attachment_link.title
לגדל גינה עבור אהובה שטרם הכרת

# data[].attributes.attachment_link.description
חשיפה / בלוג הצילום ב-2011 החל בועז אהרונוביץ לתעד גינה שהוא מגדל בסטודיו שלו בדרום תל אביב. עבודות אלה גובשו לכדי תערוכה - Growing a Garden for an Unknown Lover. ב-2019 חזר אהרונוביץ לגינה האורבנית והוא ממשיך בגידולה עד היום בתצלומים של בועז אהרונוביץ אפשר לראות השרשות של צמחים, פרחים, המיכלים בהם מסודרים הפרחים, עלים חיים או נבולים, ואובייקטים נוספים שנכנסו לקומפוזיציה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Do community differently

Join our community of people working together to do London differently.

Share events and activities, learn new skills, get involved, volunteer some time, and connect with what's happening in your local area.

Keep up to date and get involved

Sign up to find out how you can help make London healthier, wilder and greener and have some fun along the way.

Find ways to get involved, volunteer some time, or come along to one of the many events happening all across London.

Over 150 passionate people of all ages, from across all of London, with a wide range of experiences and talents who will help make London healthier, greener and wilder

JOIN OUR COMMUNITY

This is your invite to join our free online community for the National Park City movement for everyone interested in making our cities greener, healthier and wilder.

FRONT GARDENS - THE MOST LOCAL OF GREEN SPACES

As most people's nearest local green space, front gardens have a vital role in making London greener, healthier and wilder.

#WhatIf we all brought life back to our streets?

We've launched a dedicated website with the Ealing Front Gardens Project. Read more about why and then explore the research, inspiration and tips.

The London National Park City officially became the world's first National Park City in June 2019, with a festival celebrating London's new National Park City status with over 300 free events across the capital.

This website uses cookies.

# data[].attributes.attachment_link.title
Get outside with the London National Park City

# data[].attributes.attachment_link.description
London National Park City is the grassroots movement for people making our city greener, healthier and wilder. London became the first National Park City in June 2019, opening our eyes and ears to the wonders of urban nature of which we are all part.

# data[].attributes.body
הצעת חוק לאפס הדברה במרחבים עירוניים. אדם, טבע ודין

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
משפט פרטי וכלכלה - הסדרת עיסוק

רשויות ומשפט מנהלי - רישוי - רישוי בעלי מקצוע

חקלאות טבע וסביבה - חומרים מסוכנים

חקלאות טבע וסביבה - הגנת הסביבה

"אמצעי טיפול" - אמצעים מכניים, פיסיקליים או ביולוגיים להשמדה, למשיכה, ללכידה, לעיכוב התפתחות, לדחייה, להרחקה או לצמצום אוכלוסייה של מזיקים, או אמצעים כימיים למשיכה או ללכידה של מזיקים;

"בית גידול למזיקים" - כל מצע לרבות מבנה, כלי תחבורה, מקווה מים, צמח, מכל, שטח פתוח, מיתקן, חפץ או חומר, שמצבו, אופן החזקתו או אופן השימוש בו מאפשרים התפתחות מפגע או מטרד, למעט מצע כאמור בסביבה טבעית ולמעט אדם או בעלי חיים שאינם מזיקים;

"גן לאומי", "ערך טבע מוגן" ו"שמורת טבע" - כהגדרתם בחוק גנים לאומיים;

"הדברה" - שימוש באמצעים כימיים להשמדה, לעיכוב התפתחות, לדחייה, להרחקה או לצמצום אוכלוסייה של מזיקים;

"הדברה באיוד" - הדברה באמצעות גז;

"הוועדה המייעצת" - הוועדה המייעצת לענייני מדבירים שמונתה לפי סעיף 24;

"חוק גנים לאומיים" - חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998;

"חוק הגנת הסביבה" - חוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א-2011;

"חוק החומרים המסוכנים" - חוק החומרים המסוכנים, התשנ"ג-1993;

"חוק העונשין" - חוק העונשין, התשל"ז-1977;

"חוק להגנת חיית הבר" - חוק להגנת חיית הבר, התשט"ו-1955;

"חיית בר מוגנת" - כהגדרתה בחוק להגנת חיית הבר;

"מדביר" - מי שיש בידו רישיון מדביר, הרשום במרשם המדבירים לפי סעיף 13;

"מדביר מסייע" - כמשמעותו בסעיף 6;

"מוצרים מעובדים" - תוצרים של תעשייה או מלאכה, ובכלל זה, מוצרי מזון, למעט תוצרת חקלאית לא מעובדת, ולרבות אריזות של תוצרים כאמור;

"מזיקים" - בעלי חיים שאינם ערך טבע מוגן או חיית בר מוגנת, העלולים לגרום למפגע או למטרד, ומנויים בתוספת הראשונה;

"מטרד" - נוכחות או פעילות של מזיקים הגורמת נזק לרכוש, ובכלל זה למוצרים מעובדים, או אי-נוחות חמורה לאדם, או שיש חשש ממשי שתגרום לנזק או לאי-נוחות כאמור;

"המנהל" - עובד המשרד הכפוף במישרין למנהל הכללי של המשרד, שהשר הסמיכו לעניין פרק ו';

"מפגע" - נוכחות או פעילות של מזיקים הגורמת לפגיעה בגוף האדם או בבריאותו או שיש חשש ממשי שתגרום לפגיעה כאמור, והכול באחת מדרכים אלה:

(1) עקיצה, נשיכה, התזה, מגע או השפעה של מזיקים, העלולה לגרום לתגובה פיזית באדם;

(2) העברת מחוללי מחלה לאדם;

"מפעיל" - מי שמפעיל, דרך קבע, אדם אחר בביצוע הדברה, בין שהמפעיל הוא מדביר ובין שאינו מדביר, ובכלל זה מי שהוא בעלים או מנהל של עסק המציע לציבור שירותי הדברה;

"המשרד" - המשרד להגנת הסביבה;

"סביבה טבעית" - כל אחד מאלה:

(1) מקום שהוא בצורתו הטבעית או שלא עבר שינויים משמעותיים על ידי אדם, או שצורתו הטבעית שוחזרה או שהוא מיועד לשחזור כאמור;

(2) שמורת טבע, גן לאומי או מקום שיועד בתכנית כהגדרתה בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965, לשמורת טבע, לגן לאומי או ליער;

(3) מקום שאינו בצורתו הטבעית אך מתקיימת בו מערכת אקולוגית טבעית או שמטרתו יצירה של תנאים המדמים מערכת אקולוגית טבעית;

"פעולות מניעה" - פעולות מכניות או טכניות המופעלות לגבי בית גידול למזיקים לשם מניעת התפתחות של מזיקים, מפגע או מטרד, ובכלל זה סילוק, ייבוש, ניקוז, כיסוי, בנייה וסתימה;

"רישיון מדביר", "רישיון" - כל אחד מאלה: רישיון מדביר בדירות, רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח, רישיון מדביר באיוד או רישיון מדביר צבאי;

"רישיון מדביר בדירות", "רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח", "רישיון מדביר באיוד" ו"רישיון מדביר צבאי" - כמשמעותם בסעיף 4;

"הרשם" - רשם לענייני מדבירים שמונה לפי סעיף 23;

"תכשיר הדברה" - חומר או תערובת של חומרים כימיים, בכל מצב צבירה, המיועדים להדברה;

"תכשיר הדברה רשום" - תכשיר הדברה שנרשם לפי חוק החומרים המסוכנים;

(ב) לעניין חוק זה, "עיסוק בהדברה" - כל אחד מאלה, בין שהוא נעשה בתמורה ובין שלא בתמורה:

(1) ביצוע הדברה דרך עיסוק, לרבות באמצעות תכשיר הדברה המיועד לפי דין לשימוש הציבור הרחב;

(2) ביצוע הדברה בתכשיר הדברה שאינו מיועד לפי דין לשימוש הציבור הרחב, אף אם הוא נעשה באופן אקראי;

(3) ביצוע פעולות מניעה או שימוש באמצעי טיפול שקבע השר, לאחר התייעצות עם שר הבריאות ועם הוועדה המייעצת ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

(1) רישיון מדביר בדירות - רישיון לבצע הדברה, למעט הדברה באיוד, הדברה במוצרים מעובדים והדברת מזיקים המפורטים בתוספת השנייה בכל אחד מאלה:

(א) דירה המשמשת למגורים או משרד ששטחו אינו עולה על 500 מ"ר, לרובת חצרים הצמודים להם;

(ב) רכוש משותף בבניין שיש בו לכל היותר 16 דירות או משרדים כאמור בפסקת משנה (א);

(2) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח - רישיון לבצע כל הדברה, למעט הדברה באיוד;

(3) רישיון מדביר באיוד - רישיון לבצע כל הדברה;

(4) רישיון מדביר צבאי - רישיון לבצע פעולות הדברה המותרות למי שיש בידו רישיון מדביר בדירות, במקומות המנויים בפסקה (1) ובמקומות נוספים שנקבעו ברישיון, והכול בשטחי מחנות צבא הגנה לישראל.

(ב) השר רשאי לקבוע כי הדברה של מזיקים מסוימים, שימוש בתכשיר הדברה מסוים, או ביצוע פעולות מניעה או שימוש באמצעי טיפול מסוימים שנקבעו כעיסוק בהדברה לפי סעיף 3(ב)(3), יותרו רק למי שבידם רישיון מדביר מסוגים שיקבע, או יותנו בתנאים מסוימים לרבות הכשרה ייעודית.

(ג) השר, לאחר התייעצות עם שר הבריאות והוועדה המייעצת ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע כי פעולות הדברה נוספות שהן בעלות סיכון נמוך לבריאות הציבור ולסביבה או פעולות הדברה המתבצעות בסוגי מבנים ומקומות שאין בהם סיכון גבוה לבריאות הציבור או לסביבה, הן פעולות שמדביר בדירות רשאי לעסוק בהן, או פעולות שמדביר בדירות רשאי לעסוק בהן בהנחיה של מדביר במבנים ובשטח פתוח ובהתאם לתנאים ולהוראות שיקבע השר.

(ב) לא יציג אדם את עצמו או את מי שפועל מטעמו כמדביר או כמי שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, אלא אם כן יש בידו רישיון מדביר תקף המתאים לעיסוקו בהתאם להוראות לפי חוק זה.

(ב) מדביר רשאי להסתייע במדביר מסייע בביצוע הדברה, למעט הדברה באיוד, ובלבד שמתקיימים שניים אלה:

(1) המדביר המסייע מסר לו, לפני תחילת ביצוע ההדברה, העתק מרישיון המדביר שלו התקף בעת ביצוע ההדברה, והמדביר המסתייע שמר את העתק הרישיון האמור לתקופה של שלוש שנים מיום ביצוע ההדברה או לתקופה אחרת שקבע השר לפי סעיף 16;

(2) המדביר המסתייע נוכח ומשגיח על המדביר המסייע בעת ביצוע ההדברה ונותן לו הנחיות מתאימות לביצועה.

(1) הוא יחיד, בגיר ותושב קבע בישראל;

(3) לעניין מבקש רישיון מדביר בדירות, רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח או רישיון מדביר באיוד - הוא לא הורשע בעבירה פלילית אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש מדביר;

(4) (א) הוא השלים השתתפות בתכנית הכשרה מתאימה לסוג הרישיון המבוקש, הכוללת הכשרה מעשית, שהרשם הכיר בה לפי הוראות פסקת משנה (ב), ובסיומה עמד בהצלחה בבחינה שערך הרשם לפי הוראות אותה פסקת משנה, ולעניין מבקש רישיון מדביר צבאי - הוא השתתף בהכשרה ועמד בבחינה כאמור, הכוללות לפחות את ההכשרה והבחינה של מבקש רישיון מדביר בדירות; ואולם, מבקש רישיון מדביר בדירות שהיה בידו רישיון מדביר צבאי במשך שנה לפחות שבה עסק בפועל בהדברה בהתאם לרישיונו, לא תחול עליו חובת הכשרה ועמידה בבחינה כאמור, ובלבד שהגיש את הבקשה למתן רישיון בטרם חלפו שלוש שנים ממועד סיום שירותו בצבא הגנה לישראל;

(ב) השר, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, יקבע הוראות לעניין הכרה בתכנית הכשרה כאמור בפסקת משנה (א), ובכלל זה הוראות לעניין אופן הגשת בקשה להכרה כאמור, התנאים למתן ההכרה לרבות לעניין הכשרה שנערכה מחוץ לישראל, תוכן ההכשרות העיונית והמעשית והיקפן, דרכי ההכשרה, וכן הוראות לעניין עריכת בחינות בסיום תכנית ההכשרה;

(5) לעניין מבקש רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח או רישיון מדביר באיוד - הוא בעל כשירות וניסיון בעיסוק בהדברה כמפורט להלן:

(א) לעניין רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח - היה בידו רישיון מדביר בדירות, במשך שנה לפחות שבה עסק בפועל בהדברה בהתאם לרישיונו;

(ב) לעניין רישיון מדביר באיוד - היה בידו רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח, במשך שנה לפחות שבה עסק בפועל בהדברה בהתאם לרישיונו;

(6) לעניין מבקש רישיון מדביר צבאי - הוא משרת בשירות סדיר כהגדרתו בחוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986;

(7) מתקיימים בו תנאים נוספים שנקבעו לפי סעיף קטן (ד).

(ב) השר רשאי לקבוע הוראות לעניין אופן הגשת בקשה לרישיון מדביר או לחידושו, ובכלל זה מסמכים ומידע הדרושים לרשם לשם קבלת החלטה בבקשה למתן רישיון.

(ג) הרשם יפרסם באתר האינטרנט של המשרד טופסי בקשה ורשימת מסמכים שיש לצרף לבקשה; טפסים ומידע כאמור יועמדו לרשות הציבור גם בלשכות המחוזיות של המשרד.

(ד) השר, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים נוספים למתן רישיון או לחידושו, בין השאר כדי להבטיח את מקצועיותו של המדביר וכדי למנוע פגיעה בסביבה או בבריאות הציבור, ובכלל זה חובת ביצוע התמחות מעשית בביצוע הדברה אצל מדביר, תקופת ההתמחות, התנאים לביצוע ההתמחות וכן פטור מהתמחות באופן מלא או חלקי, ורשאי הוא לקבוע תנאים שונים לסוגי רישיונות שונים.

(ה) אין בהוראות לפי סעיף קטן (ד) כדי לגרוע מחובת השתתפות בהשתלמויות לפי סעיף 17.

(ב) מדביר המבקש לחדש רישיון שניתן לו לתקופה נוספת, יגיש לרשם, 60 ימים לפחות לפני תום תקופת תוקפו של הרישיון, בקשה לחידושו; הרשם רשאי להתיר הגשת בקשה לחידוש רישיון לאחר המועד האמור מטעמים שיירשמו; הרישיון יחודש בהתקיים התנאים לפי חוק זה למתן רישיון, ואולם מדביר כאמור לא יידרש להשתתף בתכנית הכשרה ולעמוד בבחינה כאמור בסעיף 7(א)(4) לשם חידוש הרישיון, אלא אם כן הורה על כך הרשם לפי סעיף 10 או שמתקיימים תנאים אחרים שקבע השר לפי סעיף 7(ד).

(ג) על אף האמור בסעיף זה, הרשם רשאי, לאחר שנתן למבקש הזדמנות לטעון את טענותיו, לתת רישיון או לחדשו לתקופות קצרות מהתקופה האמורה בסעיף קטן (א), מטעמים מיוחדים שיירשמו, ובלבד שהודיע למבקש הרישיון בכתב את נימוקיו.

(1) הרישיון ניתן לו על יסוד מידע כוזב, שגוי, מטעה או חלקי;

(2) הוא חדל לעסוק בהדברה;

(3) חדל להתקיים בו תנאי מהתנאים למתן הרישיון לפי חוק זה;

(4) הוא הפר תנאי מתנאי הרישיון או הוראה מההוראות לפי חוק זה, או הוראת חיקוק אחר בקשר עם עיסוקו כמדביר;

(5) הוא הורשע בעבירה פלילית אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לדעת הרשם לשמש מדביר;

(6) הוא מסר לרשם, לעובד אחר של המשרד להגנת הסביבה או למפקח שהוסמך לפי סעיף 29 שדרש ממנו מידע לשם מילוי תפקידו מידע כוזב, מטעה, שגוי או חלקי בקשר לעבודתו כמדביר;

(7) הוא גילה חוסר מקצועיות או רשלנות במסגרת עבודתו כמדביר.

(ב) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), הרשם, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת, רשאי להתלות רישיון שניתן למדביר אם הוגש נגדו כתב אישום בשל ביצוע עבירה כאמור בסעיף קטן (א)(5), עד למתן פסק דין סופי בעניין, והכול אם ראה שחומרת העניין או טובת הציבור מחייבים זאת ולאחר שנתן למדביר הזדמנות לטעון את טענותיו בכתב.

(ג) היה לרשם יסוד סביר להניח כי מתקיימת לגבי מדביר עילה מהעילות האמורות בסעיף קטן (א) או (ב), וסבר כי קיים צורך דחוף להתלות או להגביל את רישיונו של המדביר לשם הגנה מיידית על הסביבה או על בריאות הציבור, רשאי הוא להתלות או להגביל את הרישיון לאלתר לתקופה שלא תעלה על שלושים ימים, ובלבד שנתן למדביר הזדמנות לטעון את טענותיו בכתב, בהקדם האפשרי לאחר ההתליה או ההגבלה.

(ד) סבר הרשם כי הפגם כאמור בסעיף קטן (א) ניתן לתיקון, רשאי הוא להורות למדביר לתקנו ורשאי הוא להורות על אופן התיקון ועל המועד לתיקון, וכן רשאי הוא להורות כי עד לביצוע התיקון לא יבצע המדביר פעולות הדברה שעליהן יורה; חלפה התקופה שקבע הרשם והפגם לא תוקן להנחת דעתו, רשאי הוא, לאחר שנתן למדביר הזדמנות לטעון את טענותיו בכתב, לנקוט אמצעים כאמור בסעיף קטן (א).

(ה) בוטל רישיון מדביר לפי סעיף קטן (א)(1), (4), (5), (6) או (7), לא יהיה אותו אדם רשאי להגיש בקשה לרישיון מדביר בטרם חלפו שנתיים ממועד ביטול הרישיון כאמור, אלא אם כן סבר הרשם, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת, כי קיימים טעמים מיוחדים שיירשמו, המצדיקים מתן רישיון לאותו אדם בטרם חלפה התקופה האמורה.

(ו) ניתנה למדביר הזדמנות לטעון את טענותיו לפי סעיף זה בכתב, רשאית הוועדה המייעצת, לפי בקשת המדביר או מיוזמתה, להזמינו להשמיע את טענותיו לפניה בעל פה.

(1) פרטי המדביר, סוג הרישיון שבידו ותקופת תוקפו;

(2) ביטול או התליה של רישיון מדביר;

(3) פרסום בדבר עיצום כספי שהוטל על המדביר כאמור בסעיף 45.

(ב) המרשם יהיה פתוח לעיון הציבור במשרד הראשי של המשרד, ויפורסם באתר האינטרנט של המשרד, ואולם לא יפורסם מידע כאמור בסעיף קטן (א) לעניין מדביר צבאי.

(ג) על פרסום הפרטים האמורים בפסקאות (2) ו-(3) שבסעיף קטן (א), יחולו הוראות סעיף 45, בשינויים המחויבים.

(ב) בטרם ביצוע הדברה יבחן מדביר אם ניתן, בנסיבות העניין, לבצע פעולות מניעה או לעשות שימוש באמצעי טיפול, אשר לא נקבעו לפי סעיף 3(ב)(3), לשם מניעת המפגע או המטרד או סילוקו; מצא מדביר כי אפשר לנקוט את הפעולות או את האמצעים כאמור, יביא את העניין לידיעת מזמין ההדברה ולא יבצע את ההדברה, אלא אם כן מצא כי לא ניתן בנסיבות העניין לנקוט את אותן פעולות או את אותם אמצעים.

(ג) מדביר לא יבצע הדברה של מזיק אלא אם כן התקיימו הנסיבות המנויות בתוספת הראשונה לעניין אותו מזיק, אם נקבעו, או אם ניתן אישור להדברת אותו מזיק לפי סעיף 22.

(ד) בביצוע הדברה יפעל מדביר בהתאם להוראות כל דין החל עליו לעניין ביצוע ההדברה ובהתאם להוראות אלה:

(1) יישא עמו את רישיונו בעת ביצוע ההדברה, ויציגו למזמין ההדברה, לפי דרישתו;

(2) ימסור למזמין ההדברה לפני ביצועה מידע לעניין טיבה של ההדברה, ובכלל זה שם תכשיר ההדברה שנעשה בו שימוש, הסיכונים הכרוכים בהדברה, יעילותה והפעולות הנדרשות טרם ביצועה, במהלכה ובסיומה, בין השאר לפי ההוראות הקבועות בתווית התכשיר;

(3) לא יבצע הדברה אלא בתכשיר הדברה רשום, ובהתאם למטרות השימוש ולהוראות הקבועות בתווית התכשיר;

(4) יעשה שימוש באמצעים המתאימים ביותר להצלחת ההדברה, אשר פגיעתם באדם, בבעלי חיים אחרים ובסביבה קטנה ככל האפשר ואשר אין בהם כדי לגרום סבל מיותר למזיקים;

(5) ינקוט את כל האמצעים הדרושים למניעת פגיעה באדם ובסביבה, ובכלל זה בסביבה טבעית, במגוון הביולוגי, בבעלי חיים אחרים ובצומח, לרבות בערך טבע מוגן ובחיית בר מוגנת, טרם ביצוע ההדברה, במהלכה ובסיומה;

(6) לא יבצע הדברה בתחום גן לאומי או שמורת טבע בלא היתר לכך מאת מנהל הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים, לפי חוק גנים לאומיים;

(7) לאחר ביצוע ההדברה יבדוק נוכחות מזיקים ואת הצלחת פעולת ההדברה, בין השאר באמצעות ניטור אם נידרש, ויבצע ככל הנדרש פעולות נוספות להשלמת ההדברה;

(8) יתעד את הפעולות שביצע טרם ביצוע ההדברה במהלכה ובסיומה, ובכלל זה את פעולות הניטור לפי פסקה (7), ימסור העתק מהתיעוד למזמין ההדברה וישמור את התיעוד.

(ה) הדברה באיוד תבוצע בידי שני מדבירים; על אף האמור בסעיף 3, די בכך שאחד מהם הוא מדביר שיש בידו רישיון מדביר באיוד.

(1) החובה להחזיק ולהשתמש, במסגרת פעילותו כמדביר או כמפעיל, במיתקנים ובציוד מתאימים; תקנות לפי פסקה זו יכול שיכללו הוראות לעניין אחסון והובלה של תכשירי הדברה ולעניין טיפול בפסולת;

(2) החובה למסור למזמין ההדברה מידע נוסף על המידע האמור בסעיף 14(ד)(2) וכן החובה ליידע את הציבור העלול להיות מושפע מביצוע ההדברה, על ביצועה, במועד ובאופן שיקבע ולפי הפרטים שיקבע;

(3) אמצעים ופעולות שעל המדביר לנקוט טרם ביצוע ההדברה, במהלכה או בסיומה, כאמור בסעיף 14 או נוסף עליהם, ובכלל זה הוראות לעניין בחירת האמצעים שפגיעתם בסביבה, בבעלי חיים או בבריאות הציבור פחותה, לעניין אמצעים ופעולות שעל המדביר לנקוט כאשר פעולות ההדברה מתבצעות בקרבת אוכלוסיות רגישות ובכלל זה ילדים, קשישים וחולים, לעניין אופן ביצוע פעולות מניעה או שימוש באמצעי טיפול שנקבעו לפי סעיף 3(ב)(3), ולעניין אופן הבדיקה והניטור שעל מדביר לבצע לאחר ביצוע ההדברה;

(4) אופן תיעוד פעולות המדביר והפרטים שעליו לכלול בתיעוד כאמור, החובה לשמור מסמכים, לדווח לרשם ולמסור לו מידע או מסמכים הדרושים לו לשם ביצוע תפקידיו לפי חוק זה.

(ב) תקנות לפי סעיף קטן (א)(2) ו-(3) יותקנו לאחר התייעצות עם שר הבריאות.

(ג) הרשם רשאי לקבוע ברישיון מדביר חובות, הגבלות ותנאים נוספים שיחולו על המדביר, כדי להבטיח את האמור בסעיף קטן (א), רישה, ובכלל זה הוראות בעניינים המנויים בפסקאות (1) עד (4) של הסעיף הקטן האמור, אם התקיימו נסיבות המצדיקות זאת.

(ב) השר, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה שלה כנסת, רשאי להוסיף השתלמויות נדרשות ולקבוע את היקפן וכן לקבוע דרישות נוספות לעניין זה ולקבוע הוראות לעניין הכרה בהשתלמות.

(ג) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), הרשם רשאי להודיע למדביר כי השתתפות בהשתלמות מסוימת, נוסף על ההשתלמויות לפי סעיף זה, תהיה תנאי הרישיונו או תנאי לחידושו, אם מצא כי מתקיימות נסיבות המצדיקות זאת וכי השתתפותו של המדביר באותה השתלמות נדרשת לשם הכשרתו ולשם מימוש מטרות חוק זה; הודעה לפי סעיף קטן זה תינתן למדביר זמן סביר לפני מועד ההשתלמות.

(ב) נודע למפעיל על עניין הקשור בהדברה שבוצעה על ידי מדביר הפועל מטעמו, העלול לגרום לפגיעה בציבור או בסביבה, ידווח לרשם ולמזמין ההדברה על אותו עניין לאלתר, ויבצע את הוראות הרשם ככל שניתנו.

(ג) הרשם רשאי לדרוש ממדביר וממפעיל לדווח לו על פרטים שהורה ולמסור לו כל מידע או מסמכים הדרושים לו להשגת המטרות לפי חוק זה, לרבות כתנאי לחידוש רישיון מדביר, והמדביר או המפעיל לפי העניין ימסור לו את המידע או המסמכים כאמור.

(ד) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מחובת הדיווח שנקבעה לפי הוראות סעיף 16(א)(4).

(ב) הוראות כאמור בסעיף קטן (א) יכול שיינתנו, לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור המנהל הכללי של המשרד, גם לכלל המדבירים או המפעילים או לסוג מסוים של מדבירים או של מפעילים; הוראות שניתנו כאמור יועמדו לעיון הציבור במשרדי הרשם, בלשכות המחוזיות של המשרד ובאתר האינטרנט של המשרד, וכן יישלחו בדואר האלקטרוני למדביר, למפעיל או למי מהציבור שנרשם באתר האינטרנט של המשרד לקבלת עדכונים על הנחיות הרשם בדואר אלקטרוני, ואולם אי-משלוח ההוראות בדואר האלקטרוני כאמור לא יפגע בתוקפן; הודעה על מתן הוראות כאמור, על מועד כניסתן לתוקף ועל כל שינוי בהן תפורסם ברשומות, והשר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסומן.

(ב) מדביר יכלול בכל מודעת פרסומת לעיסוקו את פרטי רישיונו; מפעיל יכלול בכל מודעת פרסומת לעיסוקו את פרטי הרישיונות של המדבירים שהוא מפעיל; לעניין זה, "פרטי רישיון" - שם המדביר, סוג הרישיון ומספר הרישיון.

(ג) השר רשאי לקבוע הוראות נוספות לעניין פרטים שחייב מדביר או מפעיל לכלול בפרסומת כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב) במטרה למנוע הטעיה, וכן סוגים, צורות או דרכים של פרסומת שיש בהן כדי להטעות.

(ד) לא ימסור מדביר או מפעיל למזמין הדברה מידע שיש בו כדי להטעות לעניין רישיונו, הכשרתו או כשירותו של המדביר שיבצע את ההדברה או לעניין טיבה של ההדברה, ובכלל זה על הסיכונים הכרוכים בה, יעילותה והפעולות הנדרשות טרם ביצועה, במהלכה ובסיומה.

(ב) הרשם יקבע את אמות המדיה למתן אישור חריג לפי הוראות סעיף זה ויעמידן לעיון הציבור במשרדי הרשם ובאתר האינטרנט של המשרד; אמות המידה ייקבעו לאחר התייעצות עם אלה:

(1) נציג משרד הבריאות, כפי שהורה שר הבריאות;

(2) חברי סגל אקדמי במוסדות מוכרים להשכלה גבוהה כמשמעותם בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958, בעלי מומחיות בתחום מדעי החיים או מדעי הסביבה;

(3) נציגי הגופים הציבוריים המנויים בתוספת לחוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם בשמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה), התשס"ג-2002;

(ג) הרשם יקבע בכל אישור חריג את תקופת תוקפו של האישור ואת גבולות המקום שבו יחול, ורשאי הוא לקבוע באישור תנאים נוספים לעניין אופן ביצוע ההדברה באותו מקום; הודעה על מתן אישור חריג ועל פרטי האישור תפורסם באתר האינטרנט של המשרד.

(1) שני עובדי המשרד, ואחד מהם יהיה היושב ראש;

(2) עובד משרד הבריאות, לפי הצעת שר הבריאות;

(3) עובד משרד הכלכלה והתעשייה, לפי הצעת שר הכלכלה והתעשייה

(4) נציג ציבור בעל מומחיות בתחום ההדברה, שאינו מדביר (בפרק זה - נציג ציבור).

(ב) השר ימנה לוועדה שני משקיפים לכל היותר, בעלי מומחיות בתחום ההדברה; לא ימונה יותר ממדביר אחד כמשקיף, ובלבד שיש בידי מדביר כאמור רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח או רישיון מדביר באיוד.

(ג) הודעה על הרכב הוועדה המייעצת ועל זהות המשקיפים תפורסם באתר האינטרנט של המשרד.

(1) מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו בוועדה המייעצת, לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו, למעט התפקיד שבשלו התמנה; בפסקה זו -

"עניין אישי" - לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שהוא או קרובו מנהלים או עובדים אחראים בו, או עניין של גוף שיש להם חלק בהון המניות שלו, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות הצבעה;

"קרוב" - בן זוג, הורה, ילד, אח או אדם הסמוך על שולחנו, וכן צאצא או בן זוג של כל אחד מהם, וכן שותף, מעביד או עובד שלו;

(2) מי שהורשע בעבירה פלילית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לדעת השר לכהן כנציג ציבור או כמשקיף בוועדה המייעצת.

(ב) נציג ציבור או משקיף ימונה לתקופה של שלוש שנים, וניתן לשוב ולמנותו לתקופות כהונה נוספות, ובלבד שלא יכהן יותר מתשע שנים ברציפות.

(ב) נודע לחבר הוועדה המייעצת או למשקיף שהוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיף קטן (א), יודיע על כך ליושב ראש הוועדה, ימסור לו את המידע הנוגע לעניין ולא יטפל בנושא האמור; לעניין זה, "טיפול" - לרבות קבלת החלטה, העלאת נושא לדיון, נוכחות בדיון, השתתפות בדיון או בהצבעה, או עיסוק בנושא מחוץ לישיבות הוועדה.

(ב) החלטות הוועדה המייעצת יתקבלו ברוב קולות המשתתפות בהצבעה; למשקיף לא תהיה זכות הצבעה.

(ג) הוועדה המייעצת תקבע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

(ב) לא יוסמך מפקח לפי הוראות סעיף זה אלא אם כן מתקיימים בו התנאים המנויים בסעיף 4ב לחוק הגנת הסביבה.

(ג) מפקח שהוסמך לפי הוראות סעיף זה יפעיל את סמכויותיו כלפי מערכת הביטחון כהגדרתה בחוק הגנת הסביבה בכפוף להוראות לפי פרק ד' לחוק האמור ולהוראות סעיף 53(ב).

(1) עוסק בהדברה בלא רישיון מדביר מהסוג המתאים לביצוע ההדברה או שלא בהתאם לתנאי הרישיון, בניגוד להוראות לפי סעיף 3;

(2) מדביר המסתייע באחר בביצוע ההדברה, בלא שמתקיימים התנאים שבסעיף 6(ב);

(3) מדביר המעביר לאחר את רישיונו או מתיר לאחר לעשות שימוש ברישיונו, בניגוד להוראות סעיף 11;

(4) מפעיל המפעיל אדם בביצוע הדברה בלא שמתקיימים התנאים הקבועים בסעיף 15.

(ב) העושה אחד מאלה, דינו - מאסר שישה חודשים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, ואם הוא תאגיד - דינו כפל הקנס האמור:

(1) משתמש בתואר או בכינוי שמשתמע מהם שהוא מדביר או שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, או מציג את עצמו או את מי שפועל מטעמו כמדביר או כמי שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, כשאין בידו רישיון כאמור, בניגוד להוראות סעיף 5;

(2) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן ומצא כי קיים חשש לקיומו של מפגע או מטרד, בניגוד להוראות סעיף 14(א);

(3) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן אם ניתן, בנסיבות העניין, לבצע פעולות מניעה או לעשות שימוש באמצעי טיפול, בלא שהביא לידיעת מזמין ההדברה כי ניתן בנסיבות העניין לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, או אף אם מצא כי ניתן בנסיבות העניין לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, והכול בניגוד להוראות סעיף 14(ב);

(4) מדביר המבצע הדברה של מזיק כשלא התקיימו הנסיבות המנויות בתוספת הראשונה או בלא אישור לפי סעיף 22, בניגוד להוראות סעיף 14(ג);

(5) מדביר שאינו מוסר למזמין ההדברה לפני ביצועה מידע לעניין טיבה של ההדברה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(2);

(6) מדביר המבצע הדברה שלא בתכשיר הדברה רשום או שלא בהתאם למטרות השימוש ולהוראות הקבועות בתווית התכשיר, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(3);

(7) מדביר שאינו עושה שימוש באמצעי מתאים להצלחת ההדברה בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(4);

(8) מדביר שאינו נוקט את האמצעים הדרושים למניעת פגיעה טרם ביצוע ההדברה, במהלכה או בסיומה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(5);

(9) מדביר שאינו בודק נוכחות מזיקים או את הצלחת פעולת ההדברה לאחר ביצוע ההדברה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(7);

(10) מדביר המבצע הדברה באיוד, בניגוד להוראות סעיף 14(ה);

(11) מדביר או מפעיל שאינו ממלא חובות, הגבלות ותנאים נוספים שנקבעו לפי סעיף 16(א)(1) עד (3);

(12) מדביר או מפעיל שאינו מדווח למי שהוא חייב לדווח לו על עניין הקשור בהדברה שבוצעה על ידו או מטעמו, העלול לגרום לפגיעה בציבור או בסביבה, או שאינו מבצע את הוראות הרשם לאחר הדיווח, בניגוד להוראות סעיף 18(א) או (ב);

(13) מדביר או מפעיל שאינו פועל לפי הוראות שנתן לו הרשם, בניגוד להוראות סעיף 19(א);

(14) מדביר או מפעיל העושה פרסומת לעיסוקו שיש בה כדי להטעות או המוסר למזמין הדברה מידע שיש בו כדי להטעות, בניגוד להוראות לפי סעיף 20.

(ג) העושה אחד מאלה, דינו - מאסר שישה חודשים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, ואם הוא תאגיד - דינו כפל הקנס האמור:

(1) מדביר שאינו מודיע לרשם על שינוי בפרט שמסר לרשם בבקשה למתן רישיון או לחידושו, בניגוד להוראות סעיף 12;

(2) מדביר שאינו נושא עמו את רישיונו בעת ביצוע הדברה או לא מציגו למזמין ההדברה לפי דרישתו, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(1);

(3) מדביר שאינו מבצע תיעוד או אינו שומר אותו, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(8);

(4) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את חובותיו לעניין תיעוד, שמירת מסמכים ודיווח לפי סעיף 16(א)(4);

(5) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את דרישת הרשם לדווח לו על פרטים או למסור לו מידע או מסמכים, בניגוד להוראות סעיף 18(ג);

(6) מדביר או מפעיל שלא כולל במודעת פרסומת את הפרטים הנדרשים לפי הוראות סעיף 20(ב) או (ג).

(ד) מזמין הדברה המקבל שירות ממי שלא הציג לפניו רישיון מדביר, בניגוד להוראות סעיף 21, דינו - קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, ואם הוא תאגיד - דינו כפל הקנס האמור.

(ה) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג), השר רשאי לקבוע בתקנות כי עונשו של מי שהפר הוראה הקבועה בהן יהיה מאסר עד שישה חודשים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין.

(ו) העובר עבירה כאמור בסעיף קטן (א) או (ב)(2) עד (14), באופן או בנסיבות מחמירות שכתוצאה מהם נגרמה או עלולה להיגרם פגיעה ממשית בסביבה או בבריאות הציבור, דינו - מאסר שלוש שנים או כפל הקנס שבית משפט יהיה רשאי להטיל עליו לפי הוראות אותו סעיף קטן.

(ז) היתה העבירה עבירה נמשכת, רשאי בית המשפט להטיל קנס נוסף, בשיעור של חמישה אחוזים מסכום הקנס הקבוע לאותה עבירה, לכל יום שבו נמשכת העבירה.

(ב) נעברה עבירה לפי חוק זה בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוא הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.

(ג) בסעיף זה, "נושא משרה" - מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.

(ב) לא יצווה בית משפט כאמור בסעיף קטן (א) אלא לאחר שנתן לנאשם הזדמנות להשמיע את טענותיו; לא התייצב הנאשם לדיון בעניין כאמור על אף שהוזמן כדין, רשאי בית המשפט להחליט בבקשה בהעדרו.

(ג) תוקפו של צו שניתן כאמור בסעיף קטן (א) יהיה לתקופה שיורה בית המשפט ולכל המאוחר עד לגמר ההליכים.

(ד) נאשם או תובע רשאים לפנות לבית המשפט בבקשה לעיון חוזר בהחלטה שנתן בעניין בקשה לצו כאמור בסעיף קטן (א), אם התגלו עובדות חדשות או השתנו הנסיבות והדבר עשוי לשנות את החלטתו הקודמת של בית המשפט.

(ה) נאשם או תובע רשאים לערער על החלטה בעניין בקשה לצו כאמור בסעיף קטן (א), או על החלטת בית המשפט בבקשה לעיון חוזר; בית המשפט שלערעור ידון בערעור בשופט אחד.

(ו) בעיון חוזר ובערעור רשאי בית המשפט לקיים, לשנות או לבטל החלטה שעליה עוררים או לתת החלטה אחרת במקומה.

(ז) בית משפט שהרשיע אדם בעבירה לפי חוק זה רשאי בגזר הדין, נוסף על כל עונש שיטיל, להורות על התליית רישיון מדביר, הגבלתו או ביטולו.

(1) עוסק בהדברה בלא רישיון מדביר מהסוג המתאים לביצוע ההדברה או שלא בהתאם לתנאי הרישיון, בניגוד להוראות סעיף 3;

(2) מדביר המסתייע באחר בביצוע ההדברה, בלא שמתקיימים התנאים שבסעיף 6(ב);

(3) מדביר המעביר לאחר את רישיונו או מתיר לאחר לעשות שימוש ברישיונו, בניגוד להוראות סעיף 11;

(4) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן ומצא כי קיים חשש לקיומו של מפגע או מטרד, בניגוד להוראות סעיף 14(א);

(5) מדביר המבצע הדברה בלא שבחן אם ניתן, בנסיבות העניין, לבצע פעולות מניעה או לעשות שימוש באמצעי טיפול, בלא שהביא לידיעת מזמין ההדברה כי ניתן לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, או אף אם מצא כי ניתן בנסיבות העניין לבצע פעולות או לעשות שימוש באמצעים כאמור, והכול בניגוד להוראות סעיף 14(ב), ובלבד שקבועות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף 19 והמדביר פעל בניגוד להן;

(6) מדביר המבצע הדברה של מזיק כשלא התקיימו הנסיבות המנויות בתוספת הראשונה או בלא אישור לפי סעיף 22, בניגוד להוראות סעיף 14(ג);

(7) מדביר המבצע הדברה שלא בתכשיר הדברה רשום או שלא בהתאם למטרות השימוש ולהוראות הקבועות בתווית התכשיר, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(3);

(8) מדביר שאינו עושה שימוש באמצעי המתאים ביותר להצלחת ההדברה אשר פגיעתו באדם, בבעלי חיים אחרים ובסביבה קטנה ככל האפשר, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(4), ובלבד שקבועות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף 19 והמדביר פעל בניגוד להן;

(9) מדביר שאינו נוקט את כל האמצעים הדרושים למניעת פגיעה, טרם ביצוע ההדברה, במהלכה או בסיומה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(5), ובלבד שקבועות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף 19 והמדביר פעל בניגוד להן;

(10) מדביר שאינו בודק נוכחות מזיקים או את הצלחת פעולת ההדברה לאחר ביצוע ההדברה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(7), ובלבד שקבועות תקנות בעניין, או הוראות שנתן הרשם בעניין לפי סעיף 19 והמדביר פעל בניגוד להן;

(11) מדביר המבצע הדברה באיוד בניגוד להוראות סעיף 14(ה);

(12) מפעיל המפעיל אדם בביצוע הדברה בלא שמתקיימים התנאים הקבועים בסעיף 15;

(13) מדביר או מפעיל שאינו מדווח למי שהוא חייב לדווח לו על עניין הקשור בהדברה שבוצעה על ידו או מטעמו, העלול לגרום לפגיעה בציבור או בסביבה, או שאינו מבצע את הוראות הרשם לאחר הדיווח, בניגוד להוראות סעיף 18(א) או (ב);

(14) מדביר או מפעיל שאינו פועל לפי הוראות שנתן הרשם בניגוד להוראות סעיף 19(א) או (ב).

(ב) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 5,200 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד - בסכום של 26,010 שקלים חדשים:

(1) משתמש בתואר או בכינוי שמשתמע מהם שהוא מדביר או שיש בידו רישיון מדביר מסוג מסוים, או מציג את עצמו או מי שפועל מטעמו כמדביר או כמי שיש בידו ריישון מדביר מסוג מסוים, כשאין בידו רישיון כאמור, בניגוד להוראות סעיף 5;

(2) מדביר שאינו מוסר למזמין ההדברה לפני ביצועה מידע לעניין טיבה של ההדברה, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(2);

(3) מדביר או מפעיל שאינו ממלא חובות, הגבלות ותנאים נוספים שנקבעו לפי סעיף 16(א)(1) עד (3);

(4) מדביר או מפעיל העושה פרסומת לעיסוקו שיש בה כדי להטעות, או המוסר למזמין הדברה מידע שיש בו כדי להטעות, בניגוד להוראות לפי סעיף 20.

(ג) הפר אדם הוראה מההוראות לפי חוק זה כמפורט להלן, רשאי המנהל להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 2,080 שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד - בסכום של 5,200 שקלים חדשים:

(1) מדביר שאינו מודיע לרשם על שינוי בפרט שמסר לרשם בבקשה למתן רישיון או לחידושו, בניגוד להוראות סעיף 12;

(2) מדביר שאינו נושא עמו את רישיונו בעת ביצוע הדברה או לא מציגו למזמין ההדברה לפי דרישתו, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(1);

(3) מדביר שאינו מבצע תיעוד או אינו שומר אותו, בניגוד להוראות סעיף 14(ד)(8);

(4) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את חובותיו לעניין תיעוד, שמירת מסמכים ודיווח לפי הוראות סעיף 16(א)(4);

(5) מדביר או מפעיל שאינו מקיים את דרישת הרשם לדווח לו על פרטים או למסור לו מידע או מסמכים בניגוד להוראות סעיף 18(ג);

(6) מדביר או מפעיל שלא כולל במודעת פרסומת את הפרטים הנדרשים לפי הוראות סעיף 20(ב) או (ג).

(ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין המנהל, בין השאר, את אלה:

(1) המעשה או המחדל (בפרק זה - המעשה) המהווה את ההפרה;

(2) סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;

(3) זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני המנהל לפי הוראות סעיף 36;

(4) הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת, לפי הוראות סעיף 38, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.

(ב) החליט המנהל לפי הוראות סעיף קטן (א) -

(1) להטיל על המפר עיצום כספי - ימסור לו דרישה בכתב לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה - דרישת תשלום), שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו;

(2) שלא להטיל על המפר עיצום כספי - ימסור לו הודעה על כך, בכתב.

(ג) בדרישת התשלום או בהודעה לפי סעיף קטן (ב) יפרט המנהל את נימוקי החלטתו.

(ד) לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 36, בתוך התקופה האמורה באותו סעיף, יראו את ההודעה על כוונת חיוב, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

(ב) בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה סכום השווה לעיצום הכספי כאמור; לעניין זה, "הפרה חוזרת" - הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 34, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

(ב) השר, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסעיף 34, ובשיעורים שיקבע.

(ב) סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 34 יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה - יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת; הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים חדשים; לעניין זה, "מדד" - מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

(ג) המנהל יפרסם ברשומות הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).

(ב) לא שילם המפר תשלום חודשי במועדו, יראו את החלטת המנהל על פריסת התשלום כאמור בסעיף קטן (א) כבטלה, ועל יתרת התשלום של העיצום הכספי יחולו הוראות סעיף 43.

(ב) אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך המנהל או שבית המשפט הורה על כך.

(ג) החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו עד יום החזרתו.

(1) דבר הטלת העיצום הכספי;

(2) מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה;

(3) אם הופחת העיצום הכספי - הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום הכספי ושיעור ההפחתה;

(4) פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין;

(5) שמו של המפר - אם הוא תאגיד.

(ב) הוגש ערעור לפי סעיף 44, יפרסם המנהל את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.

(ג) על אף האמור בסעיף קטן (א)(5), המנהל רשאי לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

(ד) על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם המנהל פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.

(ה) פרסום כאמור בסעיף קטן (א) בעניין עיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובעניין עיצום כספי שהוטל על יחיד - לתקופה של שנתיים.

(ו) השר רשאי לקבוע דרכים נוספות לפרסום הפרטים האמורים בסעיף קטן (א).

(ב) שלח המנהל למפר הודעה על כוונת חיוב, בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות, המצדיקות זאת.

(ג) הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו המנהל הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי, יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום עד יום החזרתו.

(ב) קנס ועיצום כספי שהוטלו לפי חוק זה ישולמו לקרן לשמירת הניקיון כמשמעותה בחוק שמירת הניקיון, התשמ"ד-1984.

(ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), נקבע בהוראה לפי דין כי פעולה מסוימת שהוראות לפי אותו סעיף קטן חלות עליה, תבוצע בידי מדביר בלבד, יחולו הוראות חוק זה על אותה פעולה, בשינויים המחויבים.

(ג) אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראות כל דין אחר, לרבות כל דין שעניינו שמירת הטבע, הגנה על בעלי חיים, עיסוק בחומרי הדברה, הדברה לצורך מניעת הפצה של מחלות, ובכלל זה מחלות מבעלי חיים במקום החזקתם, או בטיחות בעבודה, ובכלל זה דינים אלה:

(1) חוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי"ד-1954;

(3) פקודת בריאות העם, 1940;

(5) חוק הגנת הצומח, התשט"ז-1957;

(6) חוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968;

(7) פקודת הבטיחות בעבודה [נוסח חדש], התש"ל-1970;

(8) פקודת מחלות בעלי חיים [נוסח חדש], התשמ"ה-1985;

(9) חוק החומרים המסוכנים;

(10) חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), התשנ"ד-1994;

(ב) הוראות סעיף 19 לחוק הגנת הסביבה יחולו לעניין חוק זה, בשינויים אלה: הנוהל כמשמעותו באותו סעיף ייקבע לאחר התייעצות עם השר הממונה כהגדרתו בסעיף 10 לאותו חוק; נוהל ראשון כאמור ייקבע בתוך 90 ימים מיום פרסומו של חוק זה.

"(28) חוק הסדרת העיסוק בהדברה תברואית, התשע"ו-2016.".

"חרקים" - חרקים המנויים בתוספת הראשונה ובתוספת השנייה;

"מכרסמים" - מכרסמים המנויים בתוספת הראשונה ובתוספת השנייה;

"תקנות הדברת מזיקים" - תקנות רישוי עסקים (הדברת מזיקים), התשל"ה-1975, כנוסחן ערב יום התחילה.

(ב) מי שערב יום התחילה היה בידו היתר לפי תקנות הדברת מזיקים כמפורט בפסקאות שלהלן, יראו אותו כמי שיש בידו רישיון מדביר המנוי לצד אותו היתר, עד תום תקופת ההיתר שבידו או עד תום שלוש שנים מיום התחילה, לפי המאוחר, אלא אם כן הרישיון בוטל או הותלה קודם לכן לפי הוראות חוק זה:

(1) היתר קטילת חרקים בלבד - רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם חרקים;

(2) היתר קטילת מכרסמים בלבד - רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם מכרסמים;

(3) היתר קטילת חרקים והיתר קטילת מכרסמים - רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח;

(4) היתר איוד - רישיון מדביר באיוד.

(ג) על חידוש רישיון של מי שרואים אותו כמי שיש בידו רישיון מדביר לפי הוראות סעיף קטן (ב), יחולו ההוראות לפי חוק זה; ואולם חידוש הרישיון של מי שרואים אותו כמי שיש בידו רישיון מדביר כאמור בפסקאות (1) או (2) שבסעיף קטן (ב) יהיה רק לרישיונות כמפורט באותן פסקאות, לפי העניין, אלא אם כן התקיימו במבקש חידוש הרישיון התנאים לפי חוק זה לקבלת רישיון אחר.

(ב) על אף האמור בסעיף 7(א)(5)(א), הרשם רשאי להכיר בתקופת עבודה של עובד הדברה לעניין עיסוק בפועל בהדברה כאילו היה בידו רישיון, ובלבד שהוכיח, להנחת דעתו של הרשם, כי עבד כדין ערב יום התחילה במשך חמש שנים לפחות, באופן מקצועי מספק.

(ג) על אף האמור בסעיפים 3 ו-6, הרשם רשאי לתת היתר מיוחד לביצוע פעולות הדברה מסוימות כמפורט להלן, גם אם לא מתקיימים התנאים לפי סעיף 6, ובלבד שהתקיימו התנאים בסעיף קטן (ד)(1):

(1) למי שהועסק ערב יום התחילה ברשות מקומית כעובד הדברה במשך עשר שנים לפחות - היתר מיוחד לביצוע פעולות הדברה מסוימות במסגרת עבודתו ברשות המקומית; תוקפו של ההיתר המיוחד יהיה עד ליום שבו יחדל עובד ההדברה שניתן לו ההיתר לעבוד ברשות המקומית שבה עבד בעת קבלת ההיתר, אלא אם כן בוטל קודם לכן;

(2) למי שהועסק ערב יום התחילה כעובד הדברה במשך עשר שנים לפחות, ובתוך שבע שנים מיום התחילה הוא עשוי להגיע לגיל הפרישה כהגדרתו בחוק גיל פרישה, התשס"ד-2004 - היתר מיוחד שתוקפו יהיה לתקופה שיקבע בו הרשם, אשר לא תפחת משנה, ויהיה ניתן לחדשו לתקופות נוספות, ובלבד שסך כל התקופות לא יעלה על שבע שנים מיום שניתן ההיתר לראשונה;

הרשם יכלול בהיתר המיוחד פעולות בעלות סיכון נמוך לציבור ולסביבה, ולעניין עובדי הדברה ברשויות מקומיות - פעולות הנעשות על ידי הרשות המקומית לשם מילוי תפקידיה על פי דין, והכול כפי שקבע השר בצו לעניין זה.

(ד) (1) היתר מיוחד כאמור בסעיף קטן (ג) יינתן אם התקיימו כל אלה:

(א) עובד ההדברה הגיש לרשם בתוך שנה מפרסום הצו כאמור בסעיף קטן (ג) בקשה להיתר מיוחד, שתכלול מידע ומסמכים המעידים על עבודתו וניסיונו בביצוע הפעולות, ורשאי הרשם לבחון את בקיאותו בביצוע עבודות כאמור טרם מתן ההיתר המיוחד;

(ב) עובד ההדברה לא הורשע בעבירה פלילית אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל היתר מיוחד;

(ג) עובד ההדברה מקבל הנחיות לביצוע העבודות ממדביר בעל רישיון מתאים לפי חוק זה;

(2) הרשם ירשום במרשם לפי סעיף 13 עובד הדברה שניתן לו היתר מיוחד לפי סעיף זה;

(3) הרשם יהיה רשאי להתנות את ההיתר המיוחד בתנאים, לרבות לעניין השתתפות בהשתלמויות;

(4) הוראות חוק זה, למעט הוראות סעיפים 3, 4, 6 עד 9, 17, 21 ו-22, יחולו על מי שבידו היתר מיוחד לעניין פעולות ההדברה שנקבעו בהיתר המיוחד שניתן לו, כאילו היה בידו רישיון מדביר, בשינויים המחויבים ולפי העניין.

(1) עד תום שישה חודשים מיום התחילה, רשאי הרשם לתת רישיון מדביר למבקש אף אם לא קיבל הכשרה כאמור בסעיף 7(א)(4), ובלבד שעמד בבחינות שערך הרשם, כמפורט להלן:

(א) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם חרקים בלבד - מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת השנייה לאותן תקנות;

(ב) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח המוגבל להדברת מזיקים שהם מכרסמים בלבד - מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת השלישית לאותן תקנות;

(ג) רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח - מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים, התוספת השנייה והתוספת השלישית לאותן תקנות;

(ד) רישיון מדביר באיוד - מי שעמד בבחינות שנערכו לפי הוראות תקנה 22 לתקנות הדברת מזיקים והתוספת הרביעית לאותן תקנות;

(2) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 7(א)(4), אך לא יאוחר מתום שלוש שנים מיום התחילה, רשאי הרשם לתת רישיון מדביר למבקש, אף אם לא קיבל הכשרה כאמור בסעיף 7(א)(4), ובלבד שעמד בבחינות שערך הרשם לעניין הרישיון שביקש, בהתאם לרשימת נושאי הבחינות ומתכונתן שיפרסם הרשם באתר האינטרנט של המשרד, ואשר יועמדו לעיון הציבור במשרד לא יאוחר מארבעה חודשים מיום התחילה; הודעה על פרסום הרשימה תפורסם ברשומות.

(ב) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 50, תשולם אגרה בעבור השתתפות בבחינות כמפורט להלן:

(1) בעבור בחינות לרישיון מדביר בדירות, לרישיון מדביר צבאי ולהיתר מיוחד כאמור בסעיף 58 - 150 שקלים חדשים;

(2) בעבור בחינות לרישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח ולרישיון מדביר באיוד - 300 שקלים חדשים.

(ג) מי שקיבל רישיון לאחר שעמד בבחינות לפי פסקאות משנה (א) או (ב) שבסעיף קטן (א)(1), וביקש לחדש את רישיונו, יחודש רישיונו כמפורט באותן פסקאות משנה, לפי העניין, אלא אם כן התקיימו בו התנאים לפי חוק זה לקבלת רישיון אחר.

(ב) כל עוד לא הותקנו תקנות לפי סעיף 50 בעבור הגשת בקשה למתן רישיון או לחידושו, תשולם אגרה כמפורט להלן:

(1) בעבור רישיון מדביר בדירות, רישיון מדביר צבאי והיתר מיוחד כאמור בסעיף 58 - 250 שקלים חדשים;

(2) בעבור רישיון מדביר במבנים ובשטח פתוח ורישיון מדביר באיוד - 500 שקלים חדשים.

(ההגדרה "מזיקים שבסעיף 2
וההגדרות "חרקים" ו"מכרסמים" שבסעיף 57)

"מבנה" - מבנה מכל סוג שהוא, לרבות בית מגורים, מחסן ומבנה זמני וכן חצר הצמודה להם שאינה מיועדת לשימוש הציבור, מערכות ביוב ציבוריות, כלי תחבורה ומכולה לאחסון;

"תחום יישוב" - מבנים ושטחים פתוחים המצויים באזור בנוי המשמש בני אדם, דרך קבע, למגורים, תעסוקה, מסחר או פנאי, לרבות שטח פתוח במרחק של עד 25 מטרים מהמבנה הקיצון באותו אזור, וכן אזורים המשמשים את הציבור דרך קבע לפעילות פנאי, כגון חניוני נופש ופארקים, גם אם הם מחוץ לתחום האזור הבנוי כאמור, והכול למעט סביבה טבעית.

(ד) פרעושים - כשהם בתחום יישוב;

(ה) פשפש המיטה - כשהוא במבנה;

(ו) קרציות וקרציונים - כשהם בתחום יישוב.

(ד) צרעה מזרחית, צרעה גרמנית וצרעת פלך - כשהן בתחום יישוב;

(א) זבובי בשר, כגון בוהקן כחול - כשהם בתחום יישוב;

(ב) זבובי רפש, כגון זבוב הבית הקטן - כשהם בתחום יישוב;

(ה) תיקן אמריקני, תיקן גרמני ותיקן בתים (תיקן פסים חום) - כשהם במבנה.

(א) חיפושיות מזיקות לרכוש כגון חיפושיות עץ, נייר בד ועור - כשהן במבנה;

(ב) טרמיטים - כשהם בתחום יישוב;

(ג) עשי בגדים - כשהם במבנה.

(א) אקריות ופסוקאים - כשהם במבנה וכשהם נלווים למזיקים אחרים;

(ב) חיפושיות מחסן - כשהן במבנה;

(ג) עשי מזון - כשהם במבנה.

חלק ב' - חולייתנים הגורמים למפגע או למטרד

(א) חולדת החוף וחולדה מצויה - כשהן בתחום יישוב;

(ב) עכבר מצוי - כשהוא בתחום יישוב.

(א) דרור הבית - כשהוא בתחום יישוב;

(ב) יונת הבית - כשהיא בתחום יישוב;

(ג) עורב הודי ועורב אפור - כשהם בתחום יישוב.

(א) פרוקי רגליים ארסיים או עוקצים כגון עקרבים, עכבישים ונדלים - כשהם בבית מגורים ובחצרים הצמודים לו או כשהם מופיעים במופע חריג והמוני בשטחים פתוחים בתחום יישוב;

(ב) דבורת הדבש - כאשר נחיל שלה מתנחל במבנה ולא ניתן לנקוט אמצעים לסילוקו לפי דין אחר;

(ג) אוכלוסייה של פרוקי רגליים מאותו המין כגון טחביות, רבי רגל, פשפשים, או סרחן חום - כשהיא מופיעה במופע חריג והמוני בתחום יישוב, במקום שבו היא גורמת בפועל למטרד.

(א) אוכלוסייה של מכרסמים מהמינים מריון מצוי, נברן, חולד או נוטריה - כשהיא מופיע בתחום יישוב.

בנימין נתניהו אבי גבאי

ראש הממשלה השר להגנת הסביבה

ראובן ריבלין יולי יואל אדלשטיין

נשיא המדינה יושב ראש הכנסת

הודעה למנויים על עריכה ושינויים במסמכי פסיקה, חקיקה ועוד באתר נבו - הקש כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
חוק הסדרת העיסוק בהדברה תברואית, תשע”ו-2016

# data[].attributes.attachment_link.description
משפט פרטי וכלכלה – הסדרת עיסוק

# data[].attributes.body
World Health Organisation

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pesticides are chemical compounds that are used to kill pests, including insects, rodents, fungi and unwanted plants (weeds). Over 1000 different pesticides are used around the world.

Pesticides are used in public health to kill vectors of disease, such as mosquitoes, and in agriculture to kill pests that damage crops.

By their nature, pesticides are potentially toxic to other organisms, including humans, and need to be used safely and disposed of properly. They are among the leading causes of death by self-poisoning, and this burden is felt disproportionately in low- and middle-income countries.

Many of the older, cheaper (off-patent) pesticides, such as dichlorodiphenyltrichloroethane (DDT) and lindane, can remain for years in soil and water. These have adverse effects on larger parts of the ecosystem and can accumulate in the food chain. These chemicals have been banned by countries who signed the 2001 Stockholm Convention.

The general population is exposed to low levels of pesticides through food and water, and these are not typically cause for concern. People at higher risk of adverse health effects are those who work directly with pesticides, such as agricultural workers, and those who are in the immediate area when pesticides are applied. People not involved with applying the pesticide should avoid the area during and immediately after its use.

WHO recommends reducing the use of pesticides when possible. First, determine to what extend the use of pesticides are actually needed. Look for ways to solve the issue with non-chemical pest management where possible.

If pesticides are necessary, seek products with the lowest risk to human health and the environment.

When using pesticides, follow the manufacturer's instructions for application and personal safety. In many cases, personal protective equipment (PPE) is appropriate to avoid direct contact with the pesticide and minimize exposure during handling and application.

International conventions, such as the Stockholm Convention on Persistent Organic Pollutants and the Rotterdam Convention on Prior Informed Consent, provide a means for countries to protect their populations from exposure to toxic pesticides. Successful implementation of these conventions requires information about the incidence and circumstances of pesticide exposures, and about the health impact of exposure. In many countries such information is still lacking.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pesticides are chemical compounds that are used to kill pests, including insects, rodents, fungi and unwanted plants (weeds). Over 1000 different pesticides are used around the world. Pesticides are used in public health to kill vectors of disease, such as mosquitoes, and in agriculture to kill pests that damage crops.

# data[].attributes.body
Recommended Classification of Pesticides by Hazard

# data[].attributes.body
Public Health Significance of Urban Pests

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Artificial turf is a surface of synthetic fibers made to look like natural grass. It is most often used in arenas for sports that were originally or are normally played on grass. However, it is now being used on residential lawns and commercial applications as well. The main reason is maintenance - artificial turf stands up to heavy use, such as in sports, and requires no irrigation or trimming. Domed, covered, and partially covered stadiums may require artificial turf because of the difficulty of getting grass enough sunlight to stay healthy. Artificial turf does have its downside, however: limited life, periodic cleaning requirements, petroleum use, toxic chemicals from infill, and heightened health and safety concerns.

Artificial turf first gained substantial attention in 1966, when it was installed in the year-old Astrodome. The specific product used was "ChemGrass", developed by Monsanto and rebranded as AstroTurf; this term since then became a generic trademark for any artificial turf throughout the late 20th century. AstroTurf remains a registered trademark but is no longer owned by Monsanto.

The first generation turf systems (i.e., short-pile fibers without infill) of the 1960s have been largely replaced by the second generation and third generation turf systems. Second-generation synthetic turf systems feature longer fibers and sand infills, and third-generation systems, which are most widely used today, offer infills that are mixtures of sand and granules of recycled rubber, or "rubber crumb".

David Chaney, who moved to Raleigh, North Carolina, in 1960 and later served as Dean of the North Carolina State University College of Textiles, headed the team of Research Triangle Park researchers who created the first notable artificial turf. That accomplishment led Sports Illustrated to declare Chaney as the man "responsible for indoor major league baseball and millions of welcome mats."

Artificial turf was first installed in 1964 on a recreation area at the Moses Brown School in Providence, Rhode Island. The material came to public prominence in 1966, when AstroTurf was installed in the Astrodome in Houston, Texas. The state-of-the-art indoor stadium had attempted to use natural grass during its initial season in 1965, but this failed miserably and the field conditions were grossly inadequate during the second half of the season, with the dead grass painted green. Due to a limited supply of the new artificial grass, only the infield was installed before the Houston Astros' home opener in April 1966; the outfield was installed in early summer during an extended Astros road trip and first used after the All-Star Break in July.

The use of AstroTurf and similar surfaces became widespread in the U.S. and Canada in the early 1970s, installed in both indoor and outdoor stadiums used for baseball and football. More than 11,000 artificial turf playing fields have been installed nationally. More than 1,200 were installed in the U.S. in 2013 alone, according to the industry group the Synthetic Turf Council.

Artificial turf was first used in Major League Baseball in the Houston Astrodome in 1966, replacing the grass field used when the stadium opened a year earlier. Even though the grass was specifically bred for indoor use, the dome's semi-transparent Lucite ceiling panels, which had been painted white to cut down on glare that bothered the players, did not pass enough sunlight to support the grass. For most of the 1965 season, the Astros played on green-painted dirt and dead grass.

The solution was to install a new type of artificial grass on the field, ChemGrass, which became known as AstroTurf. Because the supply of AstroTurf was still low, only a limited amount was available for the first home game. There was not enough for the entire outfield, but there was enough to cover the traditional grass portion of the infield. The outfield remained painted dirt until after the All-Star Break. The team was sent on an extended road trip before the break, and on July 19, 1966, the installation of the outfield portion of AstroTurf was completed.

The Chicago White Sox became the first team to install artificial turf in an outdoor stadium, as they used it only in the infield and adjacent foul territory at Comiskey Park from 1969 through 1975. Artificial turf was later installed in other new multi-purpose stadiums such as Pittsburgh's Three Rivers Stadium, Philadelphia's Veterans Stadium, and Cincinnati's Riverfront Stadium. Early AstroTurf baseball fields used the traditional all-dirt path, but in the early 1970s, teams began using the "base cutout" layout on the diamond, with the only dirt being on the pitcher's mound, batter's circle, and in a five-sided "sliding box" around each base. With this layout, a painted arc would indicate where the edge of the outfield grass would normally be, to assist fielders in positioning themselves properly. The last stadium in MLB to use this configuration was Rogers Centre in Toronto, when they switched to an all-dirt infield (but keeping the artificial turf) for the 2016 season.

The biggest difference in play on artificial turf was that the ball bounced higher than on real grass and also traveled faster, causing infielders to play farther back than they would normally so that they would have sufficient time to react. The ball also had a truer bounce than on grass so that on long throws fielders could deliberately bounce the ball in front of the player they were throwing to, with the certainty that it would travel in a straight line and not be deflected to the right or left. However, the biggest impact on the game of "turf", as it came to be called, was on the bodies of the players. The artificial surface, which was generally placed over a concrete base, had much less give to it than a traditional dirt and grass field did, which caused more wear-and-tear on knees, ankles, feet, and the lower back, possibly even shortening the careers of those players who played a significant portion of their games on artificial surfaces. Players also complained that the turf was much hotter than grass, sometimes causing the metal spikes to burn their feet or plastic ones to melt. These factors eventually provoked a number of stadiums, such as the Kansas City Royals' Kauffman Stadium, to switch from artificial turf back to natural grass.

In 2000, St. Petersburg's Tropicana Field became the first MLB field to use a third-generation artificial surface, FieldTurf. All other remaining artificial turf stadiums were either converted to third-generation surfaces or were replaced entirely by new natural grass stadiums. In a span of 13 years, between 1992 and 2005, the National League went from having half of its teams using artificial turf to all of them playing on natural grass. With the replacement of Minneapolis's Hubert H. Humphrey Metrodome by Target Field in 2010, only two MLB stadiums used artificial turf from 2010 through 2018: Tropicana Field and Toronto's Rogers Centre. This number grew to three when the Arizona Diamondbacks switched Chase Field to artificial turf for the 2019 season; the stadium had grass from its opening in 1998 until 2018, but the difficulty of maintaining the grass in the stadium, which has a retractable roof and is located in a desert city, was cited as the reason for the switch. In 2020, Miami's Marlins Park also switched to artificial turf for similar reasons, while the Texas Rangers' new Globe Life Field was opened with an artificial surface, as it too is a retractable roof ballpark in a hot weather city; this puts the number of teams using synthetic turf in MLB at five as of 2021.

The first professional American football team to play on artificial turf was the Houston Oilers, then part of the American Football League, who moved into the Astrodome in 1968, which had installed AstroTurf two years prior. In 1969, the University of Pennsylvania's Franklin Field in Philadelphia, at the time also home field of the Philadelphia Eagles, switched from grass to AstroTurf, making it the first National Football League stadium to use artificial turf.

In 2002, CenturyLink Field, originally planned to have a natural grass field, was instead surfaced with FieldTurf upon positive reaction from the Seattle Seahawks when they played on the surface at their temporary home of Husky Stadium during the 2000 and 2001 seasons. This would be the first of a leaguewide trend taking place over the next several seasons that would not only result in teams already using artificial surfaces for their fields switching to the new FieldTurf or other similar surfaces but would also see several teams playing on grass adopt a new surface. (The Indianapolis Colts' RCA Dome and the St. Louis Rams' Edward Jones Dome were the last two stadiums in the NFL to replace their first-generation AstroTurf surfaces for next-generation ones after the 2004 season). For example, after a three-year experiment with a natural surface, Giants Stadium went to FieldTurf for 2003, while M&T Bank Stadium added its own artificial surface the same year (it has since been removed and replaced with a natural surface, which the stadium had before installing the turf). Later examples include Paul Brown Stadium, which went from grass to turf in 2004; Gillette Stadium, which made the switch in 2006; and NRG Stadium, which did so in 2015. As of 2021, 14 NFL fields out of 30 are artificial. NFL players overwhelmingly prefer natural grass over synthetic surfaces, according to a league survey conducted in 2010. When asked, "Which surface do you think is more likely to shorten your career?", 90% responded artificial turf.

Following receiver Odell Beckham Jr.'s injury during Super Bowl LVI, other NFL players started calling for turf to be banned since the site of the game, SoFi Stadium, was a turf field.

Arena football is played indoors on the older short-pile artificial turf.

The first professional Canadian football stadium to use artificial turf was Empire Stadium in Vancouver, British Columbia, then home of the Canadian Football League's BC Lions, which installed 3M TartanTurf in 1970. Today, eight of the nine stadiums in the CFL currently use artificial turf, largely because of the harsh weather conditions in the latter-half of the season. The only one that does not is BMO Field in Toronto, which initially had an artificial pitch and has been shared by the CFL's Toronto Argonauts since 2016 (however, part of the endzones at that stadium are covered with artificial turf). The first stadium to use the next-generation surface was Ottawa's Frank Clair Stadium (now TD Place Stadium), which the Ottawa Renegades used when they began play in 2002. The Saskatchewan Roughriders' Taylor Field was the only major professional sports venue in North America to use a second-generation artificial playing surface, Omniturf, which was used from 1988 to 2000, followed by AstroTurf from 2000 to 2007 and FieldTurf from 2007 to its 2016 closure.

Some cricket pitches are made of synthetic grass or of a hybrid of mostly natural and some artificial grass, with these "hybrid pitches" having been implemented across several parts of the United Kingdom and Australia. The first synthetic turf cricket field in the USA was opened in Fremont, California in 2016.

The introduction of synthetic surfaces has significantly changed the sport of field hockey. Since being introduced in the 1970s, competitions in western countries are now mostly played on artificial surfaces. This has increased the speed of the game considerably and changed the shape of hockey sticks to allow for different techniques, such as reverse stick trapping and hitting.

Field hockey artificial turf differs from artificial turf for other sports, in that it does not try to reproduce a grass "feel", being made of shorter fibers. This shorter fiber structure allows the improvement in speed brought by earlier artificial turfs to be retained. This development in the game, however, is problematic for many local communities who often cannot afford to build two artificial fields: one for field hockey and one for other sports. The International Hockey Federation and manufacturers are driving research in order to produce new fields that will be suitable for a variety of sports.

The use of artificial turf in conjunction with changes in the game's rules (e.g., the removal of offside, introduction of rolling substitutes and the self-pass, and to the interpretation of obstruction) have contributed significantly to change the nature of the game, greatly increasing the speed and intensity of play as well as placing far greater demands on the conditioning of the players.

Some association football clubs in Europe installed synthetic surfaces in the 1980s, which were called "plastic pitches" (often derisively) in countries such as England. There, four professional club venues had adopted them; QPR's Loftus Road (1981-1988), Luton Town's Kenilworth Road (1985-1991), Oldham Athletic's Boundary Park (1986-1991) and Preston North End's Deepdale (1986-1994). QPR had been the first team to install an artificial pitch at their stadium in 1981, but were the first to remove it when they did so in 1988. Artificial pitches were banned from top-flight (then First Division) football in 1991, forcing Oldham Athletic to remove their artificial pitch after their promotion to the First Division in 1991, while then top-flight Luton Town also removed their artificial pitch at the same time. The last Football League team to have an artificial pitch in England was Preston North End, who removed their pitch in 1994 after eight years in use.

Artificial turf gained a bad reputation on both sides of the Atlantic with fans and especially with players. The first-generation artificial turf surfaces were carpet-like in their look and feel, and thusly, a far harder surface than grass and soon became known as an unforgiving playing surface that was prone to cause more injuries, and in particular, more serious joint injuries, than would comparatively be suffered on a grass surface. This turf was also regarded as aesthetically unappealing to many fans.

In 1981, London football club Queens Park Rangers dug up its grass pitch and installed an artificial one. Others followed, and by the mid-1980s there were four artificial surfaces in operation in the English league. They soon became a national joke: the ball pinged round like it was made of rubber, the players kept losing their footing, and anyone who fell over risked carpet burns. Unsurprisingly, fans complained that the football was awful to watch and, one by one, the clubs returned to natural grass.

In the 1990s, many North American soccer clubs also removed their artificial surfaces and re-installed grass, while others moved to new stadiums with state-of-the-art grass surfaces that were designed to withstand cold temperatures where the climate demanded it. The use of artificial turf was later banned by FIFA, UEFA and by many domestic football associations, though, in recent years,[when? ] both governing bodies have expressed resurrected interest in the use of artificial surfaces in competition, provided that they are FIFA Recommended. UEFA has now been heavily involved in programs to test artificial turf, with tests made in several grounds meeting with FIFA approval. A team of UEFA, FIFA and German company Polytan conducted tests in the Stadion Salzburg Wals-Siezenheim in Salzburg, Austria which had matches played on it in UEFA Euro 2008. It is the second FIFA 2 Star approved artificial turf in a European domestic top flight, after Dutch club Heracles Almelo received the FIFA certificate in August 2005. The tests were approved.

FIFA originally launched its FIFA Quality Concept in February 2001. UEFA announced that starting from the 2005-06 season, approved artificial surfaces were to be permitted in their competitions.

A full international fixture for the 2008 European Championships was played on 17 October 2007 between England and Russia on an artificial surface, which was installed to counteract adverse weather conditions, at the Luzhniki Stadium in Moscow. It was one of the first full international games to be played on such a surface approved by both FIFA and UEFA. However, UEFA ordered that the 2008 European Champions League final hosted in the same stadium in May 2008 must take place on grass, so a temporary natural grass field was installed just for the final.

UEFA stressed that artificial turf should only be considered an option where climatic conditions necessitate. One Desso " hybrid grass" product incorporates both natural grass and artificial elements.

In June 2009, following a match played at Estadio Ricardo Saprissa in Costa Rica, American national team manager Bob Bradley called on FIFA to "have some courage" and ban artificial surfaces.[citation needed ]

FIFA designated a star system for artificial turf fields that have undergone a series of tests that examine quality and performance based on a two star system. Recommended two-star fields may be used for FIFA Final Round Competitions as well as for UEFA Europa League and Champions League matches. There are currently 130 FIFA Recommended 2-Star installations in the world.

In 2009, FIFA launched the Preferred Producer Initiative to improve the quality of artificial football turf at each stage of the life cycle (manufacturing, installation and maintenance). Currently, there are five manufacturers that were selected by FIFA: Act Global, Limonta, Desso, GreenFields, and Edel Grass. These firms have made quality guarantees directly to FIFA and have agreed to increased research and development.

In 2010, Estadio Omnilife with an artificial turf opened in Guadalajara to be the new home of Chivas, one of the most popular teams in Mexico. The owner of Chivas, Jorge Vergara, defended the reasoning behind using artificial turf because the stadium was designed to be "environment friendly and as such, having grass would result [in] using too much water." However, players harshly criticized the field, saying it caused many injuries as a result of the harder surface. When Johan Cruyff became the adviser of the team, he recommended the switch to natural grass, which the team did in 2012.

In November 2011, it was reported that a number of English football clubs were interested in using artificial pitches again on economic grounds. As of January 2020, artificial pitches are not permitted in the Premier League or Football League but are permitted in the National League and lower divisions. Bromley are an example of an English football club who currently use a third-generation artificial pitch. In 2018, Sutton United were close to achieving promotion to the Football League and the debate in England about artificial pitches resurfaced again. It was reported that, if Sutton won promotion, they would subsequently be demoted two leagues if they refused to replace their pitch with natural grass. After Harrogate Town's promotion to the Football League in 2020, the club was obliged to install a natural grass pitch at Wetherby Road; and after winning promotion in 2021 Sutton Utd were also obliged to tear up their artificial pitch and replace it with grass, at a cost of more than £500,000. Artificial pitches are permitted in all rounds of the FA Cup competition.

The first stadium to use artificial turf in Brazil was Atlético Paranaense's Arena da Baixada in 2016. In 2020, the administration of Allianz Parque, home of Sociedade Esportiva Palmeiras, started the implementation of the second artificial pitch in the country.

2015 Women's World Cup controversy

The 2015 FIFA Women's World Cup took place entirely on artificial surfaces, as the event was played in Canada, where almost all of the country's stadiums use artificial turf due to climate issues. This plan garnered criticism from players and fans, some believing the artificial surfaces make players more susceptible to injuries. Over fifty of the female athletes protested against the use of artificial turf on the basis of gender discrimination.

However Australia winger Caitlin Foord said that after playing 90 minutes there was no difference to her post-match recovery - a view shared by the rest of the squad. The squad spent much time preparing on the surface and had no problems with its use in Winnipeg. "We've been training on [artificial] turf pretty much all year so I think we're kind of used to it in that way ... I think grass or turf you can still pull up sore after a game so it's definitely about getting the recovery in and getting it right", Foord said.

The 2012 Women's World Player of the Year, Abby Wambach, noted "The men would strike, playing on artificial turf."

The controversial issue of gender equality and an equal playing field for all has sparked debate in many countries around the world.[citation needed ] A lawsuit was filed on 1 October 2014 in an Ontario tribunal court by a group of women's international soccer players against FIFA and the Canadian Soccer Association and specifically points out that in 1994 FIFA spent $2 million to plant natural grass over artificial turf in New Jersey and Detroit.

Various celebrities showed their support for the women soccer players in defense of their lawsuit, including actor Tom Hanks, NBA player Kobe Bryant and U.S. men's soccer team keeper Tim Howard. Even with the possibility of boycotts, FIFA's head of women's competitions, Tatjana Haenni, made it clear that "we play on artificial turf and there's no Plan B."

Rugby union also uses artificial surfaces at a professional level. Infill fields are used by English Premiership Rugby teams Gloucester, Newcastle Falcons, Saracens F.C. and Worcester Warriors, as well as United Rugby Championship teams Cardiff and Glasgow Warriors. Some fields, including Twickenham Stadium, have incorporated a hybrid field, with grass and synthetic fibers used on the surface. This allows for the field to be much more hard wearing, making it less susceptible to weather conditions and frequent use.

Carpet has been used as a surface for indoor tennis courts for decades, though the first carpets used were more similar to home carpets than a synthetic grass. After the introduction of AstroTurf, it came to be used for tennis courts, both indoor and outdoor, though only a small minority of courts use the surface. Both infill and non-infill versions are used, and are typically considered medium-fast to fast surfaces under the International Tennis Federation's classification scheme. A distinct form found in tennis is an "artificial clay" surface, which seeks to simulate a clay court by using a very short pile carpet with an infill of the same loose aggregate used for clay courts that rises above the carpet fibers.

Tennis courts such as Wimbledon are considering using an artificial hybrid grass to replace their natural lawn courts. Such systems incorporate synthetic fibers into natural grass to create a more durable surface on which to play. Such hybrid surfaces are currently used for some association football stadiums, including Wembley Stadium.

Synthetic turf can also be used in the golf industry, such as on driving ranges, putting greens and even in some circumstances tee boxes. For low budget courses, particularly those catering to casual golfers, synthetic putting greens offer the advantage of being a relatively cheap alternative to installing and maintaining grass greens, but are much more similar to real grass in appearance and feel compared to sand greens which are the traditional alternative surface. Because of the vast areas of golf courses and the damage from clubs during shots, it is not feasible to surface fairways with artificial turf.

Artificial grass is used to line the perimeter of some sections of some motor circuits, and offers less grip than some other surfaces. It can pose an obstacle to drivers if it gets caught on their car.

Since the early 1990s, the use of synthetic grass in the more arid western states of the United States has moved beyond athletic fields to residential and commercial landscaping. New water saving programs, as of 2019, which grant rebates for turf removal, do not accept artificial turf as replacement and require a minimum of plants.

The use of artificial grass for convenience sometimes faces opposition: Legislation frequently seeks to preserve natural gardens and fully water permeable surfaces, therefore restricting the use of hardscape and plantless areas, including artificial turf. In several locations in different countries, homeowners have been fined or forced to remove artificial turf or had to defend themselves in courts. Many of these restrictions can be found in local bylaws and ordinances, and are not always applied in a consistent manner.

Artificial turf has been used at airports. Here it provides several advantages over natural turf - it does not support wildlife, it has high visual contrast with runways in all seasons, it reduces foreign object damage (FOD) since the surface has no rocks or clumps, and it drains well.

Some artificial turf systems allow for the integration of fiber-optic fibers into the turf. This would allow for runway lighting to be embedded in artificial landing surfaces for aircraft (or lighting or advertisements to be directly embedded in a playing surface).

Both the rubber granules (often made from recycled waste tires) and the synthetic fibers of artificial turf are subject to wear and can be washed into the environment. Second only to tire and road wear particles (TRWP) that make up a large portion of the fine road debris, the rubber granulate from artificial turf infill constitutes a significant source of rubber pollution. Fragments from the artificial reeds make their way into the environment as microplastics pollution in both marine as well as soil environments. Artificial turf has been shown to contribute to global warming by absorbing significantly more radiation than living turf and, to a lesser extent, by displacing living plants that could sequester carbon dioxide through photosynthesis.

While athletic fields made with artificial turf have also been shown to require less maintenance and water than natural grass fields, they can damage habitats and food supplies for worms, bees and other burrowing insects.

The rubber crumb that makes up the infill of most artificial turf is derived from old tires. These crumbs are known to contain heavy metals, some cancer causing compounds, and many chemicals whose effects are unknown. What is not clear is how much gets ingested, by what route - abrasions, swallowing crumbs, or inhalation - and the health effect of this exposure. An epidemiological study was started in 2016 and is ongoing. While this data is being gathered, different groups have tried to estimate exposure and its effects. Although most of the debate has centered on whether these exposures cause cancer, there is growing evidence that exposure to these endocrine disrupting chemicals can affect early puberty, obesity, and children's attention spans.

Different experts have come to different conclusions. Some say we should take no chances and crumb infill should not be used: "Caution would argue against use of these materials where human exposure is likely, and this is especially true for playgrounds and athletic playing fields where young people may be affected." Others believe that since the overall cancer risk for adolescents is low, but the health problems from inactivity are high, that the health benefits of the additional sports that can be played on artificial fields outweighs the possible cancer risk. "Regular physical activity during adolescence and early adulthood helps prevent cancer later in life. Restricting the use or availability of all-weather year-round synthetic fields and thereby potentially reducing exercise could, in the long run, actually increase cancer incidence, as well as cardiovascular disease and other chronic illnesses."

However, the latter argument ignores the scientific studies of the impact of these chemicals on obesity and children's healthy emotional and cognitive development.

For example, a study for the New Jersey Department of Environmental Protection analyzed lead and other metals in dust kicked into the air by physical activity on 5 artificial turf fields. The results suggest that even low levels of activity on the field can cause particulate matter containing these chemicals to get into the air where it can be inhaled and be harmful. The authors state that since no level of lead exposure is considered safe for children, "only a comprehensive mandated testing of fields can provide assurance that no health hazard on these fields exists from lead or other metals used in their construction and maintenance."

A 2018 report by Yale scientists analyzed the chemicals found in 6 samples of tire crumbs from different companies that install school athletic fields, and 9 different samples taken from 9 unopened bags of rubber mulch. The researchers detected 92 chemicals in the samples. Only about half have ever been studied for their health effects, so the risks of the other chemicals are unknown. Some of the chemicals that have been tested for health effects were not examined thoroughly. Of this chemicals that had been tested previously, 20% are considered to likely cause cancer, and 40% are irritants that can cause breathing problems such as asthma or can irritate skin and eyes. The researchers concluded that "people routinely ingest, inhale, handle, and have abrasions which contact ground tire material...Caution would argue against use of these materials where human exposure is likely, and this is especially true for playgrounds and athletic playing fields where young people may be affected."

A number of health and safety concerns have been raised about artificial turf. Friction between skin and older generations of artificial turf can cause abrasions and/or burns to a much greater extent than natural grass. Artificial turf tends to retain heat from the sun and can be much hotter than natural grass with prolonged exposure to the sun.

There is some evidence that periodic disinfection of artificial turf is required as pathogens are not broken down by natural processes in the same manner as natural grass. Despite this, a 2006 study suggests certain microbial life is less active in artificial turf.

There is evidence showing higher rates of player injury on artificial turf. By November 1971, the injury toll on first-generation artificial turf had reached a threshold that resulted in congressional hearings by the House subcommittee on commerce and finance. In a study performed by the National Football League Injury and Safety Panel, published in the October 2012 issue of the American Journal of Sports Medicine, Elliott B. Hershman et al. reviewed injury data from NFL games played between 2000 and 2009. "...the injury rate of knee sprains as a whole was 22% higher on FieldTurf than on natural grass. While MCL sprains did not occur at a rate significantly higher than on grass, rates of ACL sprains were 67% higher on FieldTurf." Metatarsophalangeal joint sprain, known as " turf toe" when the big toe is involved, is named from the injury being associated with playing sports on rigid surfaces such as artificial turf and is a fairly common injury among professional American football players. Artificial turf is a harder surface than grass and does not have much "give" when forces are placed on it.

Some artificial turf uses infill such as silicon sand and/or granulated rubber, referred to as " crumb rubber". Some granulated rubber is made from recycled car tires and may carry heavy metals which can leach into the water table. As early as 2007, a moratorium on the use of ground-up rubber tires in fields and playgrounds was recommended based on health concerns. As of 2013, the EPA called for further studies to monitor the impact of particulate matter from fields and playgrounds that use artificial turf.

PFAS chemicals have also been found in turf samples, possibly a residual from the extrusion process.

This article incorporates text by National Center for Health Research available under the CC BY-SA 3.0 license. The text and its release have been received by the Wikimedia Volunteer Response Team.

# data[].attributes.attachment_link.description
Artificial turf is a surface of synthetic fibers made to look like natural grass. It is most often used in arenas for sports that were originally or are normally played on grass. However, it is now being used on residential lawns and commercial applications as well.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Natural farming ( 自然農法, shizen nōhō), also referred to as "the Fukuoka Method", "the natural way of farming" or "do-nothing farming", is an ecological farming approach established by Masanobu Fukuoka (1913-2008). Fukuoka, a Japanese farmer and philosopher, introduced the term in his 1975 book The One-Straw Revolution. The title refers not to lack of effort, but to the avoidance of manufactured inputs and equipment. Natural farming is related to fertility farming, organic farming, sustainable agriculture, agroecology, agroforestry, ecoagriculture and permaculture, but should be distinguished from biodynamic agriculture.

The system works along with the natural biodiversity of each farmed area, encouraging the complexity of living organisms-both plant and animal-that shape each particular ecosystem to thrive along with food plants. Fukuoka saw farming both as a means of producing food and as an aesthetic or spiritual approach to life, the ultimate goal of which was, "the cultivation and perfection of human beings". He suggested that farmers could benefit from closely observing local conditions. Natural farming is a closed system, one that demands no human-supplied inputs and mimics nature.

Fukuoka's natural farming practice rejected the use of modern technology, and after twenty-five years, his farm demonstrated consistently comparable yields to that of the most technologically advanced farms in Japan, doing so without the pollution, soil loss, energy consumption, and environmental degradation inherent in these modern types of farming. One of the main prompts of natural farming, is to ask why we should apply modern technology to the process of growing food, if nature is capable of achieving similar yields without the negative side-effects of these technologies. Such ideas radically challenged conventions that are core to modern agro-industries; instead of promoting importation of nutrients and chemicals, he suggested an approach that takes advantage of the local environment. Although natural farming is sometimes considered a subset of organic farming, it differs greatly from conventional organic farming, which Fukuoka considered to be another modern technique that disturbs nature.

Fukuoka claimed that his approach prevents water pollution, biodiversity loss and soil erosion, while providing ample amounts of food, and there is a growing body of scientific work in fields like agroecology and regenerative agriculture, that lend support to these claims.

Masanobu Fukuoka's principles

In principle, practitioners of natural farming maintain that it is not a technique but a view, or a way of seeing ourselves as a part of nature, rather than separate from or above it. Accordingly, the methods themselves vary widely depending on culture and local conditions.

Rather than offering a structured method, Fukuoka distilled the natural farming mindset into five principles:

Though many of his plant varieties and practices relate specifically to Japan and even to local conditions in subtropical western Shikoku, his philosophy and the governing principles of his farming systems have been applied widely around the world, from Africa to the temperate northern hemisphere.

Principally, natural farming minimises human labour and adopts, as closely as practical, nature's production of foods such as rice, barley, daikon or citrus in biodiverse agricultural ecosystems. Without plowing, seeds germinate well on the surface if site conditions meet the needs of the seeds placed there. Fukuoka used the presence of spiders in his fields as a key performance indicator of sustainability.[citation needed ]

Fukuoka specifies that the ground remain covered by weeds, white clover, alfalfa, herbaceous legumes, and sometimes deliberately sown herbaceous plants. Ground cover is present along with grain, vegetable crops and orchards. Chickens run free in orchards and ducks and carp populate rice fields.

Periodically ground layer plants including weeds may be cut and left on the surface, returning their nutrients to the soil, while suppressing weed growth. This also facilitates the sowing of seeds in the same area because the dense ground layer hides the seeds from animals such as birds.

For summer rice and winter barley grain crops, ground cover enhances nitrogen fixation. Straw from the previous crop mulches the topsoil. Each grain crop is sown before the previous one is harvested by broadcasting the seed among the standing crop. Later, this method was reduced to a single direct seeding of clover, barley and rice over the standing heads of rice. The result is a denser crop of smaller, but highly productive and stronger plants.

Fukuoka's practice and philosophy emphasised small scale operation and challenged the need for mechanised farming techniques for high productivity, efficiency and economies of scale. While his family's farm was larger than the Japanese average, he used one field of grain crops as a small-scale example of his system.

Widely regarded as the leading practitioner of the second-generation of natural farmers, Yoshikazu Kawaguchi is the instigator of Akame Natural Farm School, and a related network of volunteer-based "no-tuition" natural farming schools in Japan that numbers 40 locations and more than 900 concurrent students. Although Kawaguchi's practice is based on Fukuoka's principles, his methods differ notably from those of Fukuoka. He re-states the core values of natural farming as:

1. Do not plow the fields

2. Weeds and insects are not your enemies

3. There is no need to add fertilizers

4. Adjust the foods you grow based on your local climate and conditions

Kawaguchi's recognition outside of Japan has become wider after his appearance as the central character in the documentary Final Straw: Food, Earth, Happiness, through which his interviews were translated into several languages. He is the author of several books in Japan, though none have been officially translated into English.

Since 2016, Kawaguchi is no longer directly instructing at the Akame school which he founded. He is still actively teaching however, holding open farm days at his own natural farm in Nara prefecture.

Natural farming recognizes soils as a fundamental natural asset. Ancient soils possess physical and chemical attributes that render them capable of generating and supporting life abundance. It can be argued that tilling actually degrades the delicate balance of a climax soil:

1. Tilling may destroy crucial physical characteristics of a soil such as water suction, its ability to send moisture upwards, even during dry spells. The effect is due to pressure differences between soil areas. Furthermore, tilling most certainly destroys soil horizons and hence disrupts the established flow of nutrients. A study suggests that reduced tillage preserves the crop residues on the top of the soil, allowing organic matter to be formed more easily and hence increasing the total organic carbon and nitrogen when compared to conventional tillage. The increases in organic carbon and nitrogen increase aerobic, facultative anaerobic and anaerobic bacteria populations.

2. Tilling over-pumps oxygen to local soil residents, such as bacteria and fungi. As a result, the chemistry of the soil changes. Biological decomposition accelerates and the microbiota mass increases at the expense of other organic matter, adversely affecting most plants, including trees and vegetables. For plants to thrive a certain quantity of organic matter (around 5%) must be present in the soil.

3. Tilling uproots all the plants in the area, turning their roots into food for bacteria and fungi. This damages their ability to aerate the soil. Living roots drill millions of tiny holes in the soil and thus provide oxygen. They also create room for beneficial insects and annelids (the phylum of worms). Some types of roots contribute directly to soil fertility by funding a mutualistic relationship with certain kinds of bacteria (most famously the rhizobium) that can fix nitrogen.

Fukuoka advocated avoiding any change in the natural landscape. This idea differs significantly from some recent permaculture practice that focuses on permaculture design, which may involve the change in landscape. For example, Sepp Holzer, an Austrian permaculture farmer, advocates the creation of terraces on slopes to control soil erosion. Fukuoka avoided the creation of terraces in his farm, even though terraces were common in China and Japan in his time. Instead, he prevented soil erosion by simply growing trees and shrubs on slopes.

Although the term "natural farming" came into common use in the English language during the 1980s with the translation of the book One Straw Revolution, the natural farming mindset itself has a long history throughout the world, spanning from historical Native American practices to modern day urban farms.

Some variants, and their particularities include:

In 1951, Newman Turner advocated the practice of "fertility farming", a system featuring the use of a cover crop, no tillage, no chemical fertilizers, no pesticides, no weeding and no composting. Although Turner was a commercial farmer and did not practice random seeding of seed balls, his "fertility farming" principles share similarities with Fukuoka's system of natural farming. Turner also advocate a "natural method" of animal husbandry.

Recent research in the field of traditional ecological knowledge finds that for over one hundred centuries, Native American tribes worked the land in strikingly similar ways to today's natural farmers. Author and researcher M. Kat Anderson writes that "According to contemporary Native Americans, it is only through interaction and relationships with native plants that mutual respect is established."

Nature Farming (Mokichi Okada)

Japanese farmer and philosopher Mokichi Okada, conceived of a "no fertilizer" farming system in the 1930s that predated Fukuoka. Okada used the same Chinese characters as Fukuoka's "natural farming" however, they are translated into English slightly differently, as nature farming. Agriculture researcher Hu-lian Xu claims that "nature farming" is the correct literal translation of the Japanese term.

In India, natural farming of Masanobu Fukuoka was called "Rishi Kheti" by practitioners like Partap Aggarwal. The Rishi Kheti use cow products like buttermilk, milk, curd and its waste urine for preparing growth promoters. The Rishi Kheti is considered to be non-violent farming without any usage of chemical fertilizer and pesticides. They obtain high quality[citation needed ] natural or organic produce having medicinal values. Today still a small number of farmers in Madhya Pradesh, Punjab, Maharashtra and Andhra Pradesh, Tamil Nadu use this farming method in India.[citation needed ]

Zero Budget Farming is a variation on natural farming developed in, and primarily practiced in southern India. It also called spiritual farming. The method involves mulching, intercropping, and the use of several preparations which include cow dung. These preparations, generated on-site, are central to the practice, and said to promote microbe and earthworm activity in the soil. Indian agriculturist Subhash Palekar has researched and written extensively on this method.

1. 1975 (in Japanese) (in English) 1978 re-presentation ^ The One-Straw Revolution: An Introduction to Natural Farming.

2. ^ Floyd, J.; Zubevich, K. (2010). "Linking foresight and sustainability: An integral approach". Futures. 42: 59-68. doi:10.1016/j.futures.2009.08.001.

3. ^ Hanley, Paul (1990). "Agriculture: A Fundamental Principle" (PDF). Journal of Bahá'í Studies. 3 (1). Archived from the original (PDF) on March 27, 2013.

4. ^ Trees on Organic Farms, Mirret, Erin Paige. North Carolina State University, 2001

5. ^ Fukuoka, Masanobu (2012). Sowing seeds in the desert : natural farming, global restoration, and ultimate food security. Larry Korn. White River Junction, Vt.: Chelsea Green Pub. pp. xix. ISBN 978-1-60358-418-0. OCLC 759171802.

6. ^ Elpel, Thomas J. (November 1, 2002). Participating in Nature: Thomas J. Elpel's Field Guide to Primitive Living Skills. ISBN 1892784122.

7. ^ What Does Natural Farming Mean? Archived 2011-07-20 at the Wayback Machine by Toyoda, Natsuko

8. 1975 (in Japanese) (in English) 1978 re-presentation ^ The One-Straw Revolution: An Introduction to Natural Farming

9. ^ (Japan)), Hokazono, S.(Mie Univ., Tsu; K., Ohara (2007-01-01). "The role of a learning site for urban residents hoping to do farming: Focusing on the spread of 'natural farming' by the Akame Natural Farming School". Journal of Rural Problems (Japan) (in Japanese). ISSN 0388-8525.

10. ^ "'Body and Earth Are Not Two': Kawaguchi Yoshikazu's NATURAL FARMING and American Agriculture Writers". ResearchGate.

11. ANDERSON, M. KAT (2005-01-01). "Native American Knowledge and the Management of California's Natural Resources". Tending the Wild: Native American Knowledge and the Management of California's Natural Resources (1 ed.). University of California Press. ISBN 9780520238565. JSTOR 10.1525/j.ctt1ppfn4.

12. ^ "Masanobu Fukuoka: The man who did nothing By Malvika Tegta" "DNA Daily News and Analysis". "Published: Sunday, Aug 22, 2010, 2:59 IST". "Place: Mumbai", India. (Retrieved 1 December 2010)

13. ^ "Natural farming succeeds in Indian village By Partap C Aggarwal" in the 1980s Satavic Farms (India), "Slowly, bit by bit, we found ourselves close to what is called 'natural farming', pioneered in Japan by Masanobu Fukuoka. At Rasulia we called it 'rishi kheti' (agriculture of the sages)."

14. ^ "Zero Budget Natural Farming in India" (PDF). Food and Agriculture Organization of the United Nations.

# data[].attributes.attachment_link.description
Natural farming ( 自然農法, shizen nōhō), also referred to as "the Fukuoka Method", "the natural way of farming" or "do-nothing farming", is an ecological farming approach established by Masanobu Fukuoka (1913-2008). Fukuoka, a Japanese farmer and philosopher, introduced the term in his 1975 book The One-Straw Revolution .

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
organic farming, sustainable agricultural system that uses ecologically based pest controls and biological fertilizers derived largely from animal and plant wastes and nitrogen-fixing cover crops. Modern organic farming was developed as a response to the environmental harm caused by the use of chemical pesticides and synthetic fertilizers in conventional agriculture, and it has numerous ecological benefits.

Compared with conventional agriculture, organic farming uses fewer pesticides, reduces soil erosion, decreases nitrate leaching into groundwater and surface water, and recycles animal wastes back into the farm. These benefits are counterbalanced by higher food costs for consumers and generally lower yields. Indeed, yields of organic crops have been found to be about 25 percent lower overall than conventionally grown crops, although this can vary considerably depending upon the type of crop. The challenge for future organic agriculture will be to maintain its environmental benefits, increase yields, and reduce prices while meeting the challenges of climate change and an increasing world population.

History

The concepts of organic agriculture were developed in the early 1900s by Sir Albert Howard, F.H. King, Rudolf Steiner, and others who believed that the use of animal manures (often made into compost), cover crops, crop rotation, and biologically based pest controls resulted in a better farming system. Howard, having worked in India as an agricultural researcher, gained much inspiration from the traditional and sustainable farming practices he encountered there and advocated for their adoption in the West. Such practices were further promoted by various advocates-such as J.I. Rodale and his son Robert, in the 1940s and onward, who published Organic Gardening and Farming magazine and a number of texts on organic farming. The demand for organic food was stimulated in the 1960s by the publication of Silent Spring, by Rachel Carson, which documented the extent of environmental damage caused by insecticides.

Organic food sales increased steadily from the late 20th century. Greater environmental awareness, coupled with concerns over the health impacts of pesticide residues and consumption of genetically modified (GMO) crops, fostered the growth of the organic sector. In the United States retail sales increased from $20.39 billion in 2008 to $47.9 billion in 2019, while sales in Europe reached more than $52 billion (€45 billion) in 2019.

The price of organic food is generally higher than that of conventionally grown food. Depending on the product, the season, and the vagaries of supply and demand, the price of organic food can be anywhere from less than 10 percent below to more than 100 percent above that of conventionally grown produce.

Regulation

Organic agriculture is defined formally by governments. Farmers must be certified for their produce and products to be labeled "organic," and there are specific organic standards for crops, animals, and wild-crafted products and for the processing of agricultural products. Organic standards in the European Union (EU) and the United States, for example, prohibit the use of synthetic pesticides, fertilizers, ionizing radiation, sewage sludge, and genetically engineered plants or products. In the EU, organic certification and inspection is carried out by approved organic control bodies according to EU standards. Organic farming has been defined by the National Organic Standards of the U.S. Department of Agriculture (USDA) since 2000, and there are many accredited organic certifiers across the country.

Although most countries have their own programs for organic certification, certifiers in the EU or the United States can inspect and certify growers and processors for other countries. This is especially useful when products grown organically in Mexico, for example, are exported to the United States.

Organic farming methods
Raoul Adamchak

# data[].attributes.attachment_link.title
Organic farming | Definition, History, Methods, Practices, & Benefits

# data[].attributes.attachment_link.description
Organic farming, agricultural system that uses ecologically based pest controls and biological fertilizers derived largely from animal wastes and nitrogen-fixing cover crops. The ecological benefits of organic farming are counterbalanced by higher food costs and generally lower yields. Learn more about organic farming.

# data[].attributes.attachment_link.title
Explained: What Is Natural Farming? | IndiaSpend

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bengaluru: Nearly 3.8 million hectares, or of the total area under farming in India, is farmed organically or through natural methods, which means using natural processes and inputs to improve the health of soil, crop yield and quality, a move away from commonly used chemical fertilisers and pesticides.

This move towards chemical-free farming is juxtaposed against a large workforce () employed in agriculture and related jobs, a sector that contributes to just of India's gross domestic product. Increased farmer indebtedness due to costly agricultural inputs like chemical fertilisers, pesticides, seeds, the increasing cost of cultivation, climate change, and low farm produce prices, have aggravated India's farm crisis, even as the government has said that farmer income will double by 2022.

But experts are divided on whether a complete transition to natural and organic farming would work in India's favour, especially if it is pushed top down, and follows a rigid definition of what natural farming entails.

Supporters of natural farming that it will reduce farm input costs, improve soil health and water efficiency and lead to an increase in farm produce prices. Though natural farming might be able to reduce costs and mean that farmers use methods that suit the agro-ecology of a region, say experts, there are concerns that yields from natural farming could be lower, especially in nutrient-deficient soil in many parts of the country.

While we need a forward-looking sustainable model in agriculture and not a revivalistic model that talks about farming practices centuries ago, existing [government] schemes are getting politicised, said G.V. Ramanjaneyulu, executive director of the Secunderabad-based nonprofit, the Centre for Sustainable Agriculture. "The focus should be on reducing agro-chemicals, water use and energy utilisation."

In a multi-part series, IndiaSpend will explore the different facets of natural farming, its implementation in India, and the possibility of success. In this first part, we explain what natural farming is, and where it is being practised in India.
What is natural farming?
India became food secure by using high yielding varieties of seeds, fertilisers to nourish the soil and pesticides to keep crop damage at bay. But this was accompanied with environmental damage through overuse of fertilisers, and human and ecological health.

Due to the impact of the Green Revolution, "heightened further" by the pandemic, "there is an urgent need to scale up alternative approaches" of farming, economist Mihir Shah, in a January 2022 report in the Ecology, Economy and Society.

In December 2021, during a on natural farming, Prime Minister Narendra Modi emphasised the need for working on alternative methods of farming, while acknowledging the importance of chemicals and fertilisers in the Green Revolution. "We have to take our agriculture out of the lab of chemistry and connect it to the lab of nature," he said.

This refers to agroecology, which guides public policies towards sustainable agriculture and food systems, according to the Food and Agriculture Organization (FAO). While there is no specific set of practices that are classified as agroecological, it includes those methods that maintain and enhance natural processes related to soil, water and climate in agricultural production, reduce the use of purchased inputs, like fossil fuels and agrochemicals, and create resilient agroecosystems, a 2019 High Level Panel of Experts for Food Security and Nutrition (HLPE) of the FAO. These methods focus on crop diversification, restoring and rebuilding natural cycles in the soil, and reducing water demand, among others.

What binds organic and natural farming proponents "is the thrust on the absence of application of chemical fertilisers or chemical pesticides during cultivation", said R. Ramakumar, an economist at the Tata Institute of Social Sciences (TISS). In organic farming, farmers might use "external agricultural inputs" such as rock phosphate, biopesticides and biofertilisers, he added.

"But [some] natural farming proponents argue that even these external applications are not required, as the farm itself can generate much of the inputs required," he said, adding that, "therefore, they call it Zero-Budget Natural Farming."

Zero-Budget Natural Farming is one of the many of natural farming, popularised by agriculturist Subash Palekar (later known as Subash Palekar Natural Farming). According to the approach, a concoction of natural inputs like cow urine and dung, jaggery, lime, neem among others are used to improve soil health, nutrients and reduce input costs, among other benefits.
Is natural farming better than 'conventional' farming?
But compared to 'conventional farming', according to a 2019 ICAR-National Academy of Agricultural Research Management , "organic products are usually 3-4 times more expensive due to higher labour cost, certification costs, handling costs and comparatively lower yields".

The jury is still out on which method or which combination of methods would be the best for crop yields. There are knowledge gaps on comparing relative yields and performance of different agroecological practices, according to the HLPE .

"There is scientific evidence on the benefits of natural farming, but the government has to take the initiative to formally collate like it did under AI-NPOF," said Vineet Kumar, deputy programme manager of Sustainable Food Systems at CSE.

There is concern that yields will fall with natural farming because 59% of soils in India are deficient in nitrogen, 49% are low in phosphorus and 48% are low in potassium, said Ramakumar. "Organic or ZBNF methods do not replenish enough nutrients in the soils as much as the plants uptake them every season."

Organic and natural farming can be scaled up only to a level, because of several . These include a lack of a national action plan to promote organic and natural farming, dependence on expensive certification for organic produce, which smaller farmers cannot afford, inadequate funding, target-driven and timeline-based policies for natural farming, among others.
Why painting all other farming methods with one brush isn't right
When proponents of organic/natural farming use the term 'conventional farming', they use it to denote all cases of misuse or overuse of chemicals in agriculture, none of which are sanctioned by agricultural scientists.

Some say scientific conventional farming can be considered closer to natural farming than most think.

Scientific farming involves the use of both organic manures as well as chemical fertilisers, but only where required, after a soil test and in prescribed quantities, which scientists call balanced nutrient management, said Ramakumar. "Similarly, they prescribe 'integrated pest management', where you use natural means to control pests and diseases and use pesticides only as a last option. I would like to consider this as 'conventional farming'."
Government schemes for natural farming Have other countries adopted natural farming?

There have been various agroecological initiatives in different parts of the world. In November 2021, 45 governments, led by the UK, pledged urgent action and investment to protect nature and shift to more sustainable ways of farming at the 26th Conference of Parties, the climate change conference in Glasgow, according to a UK government press release. It said that the commitments would help leverage over $4 billion of public sector investment into agricultural innovation to improve soil health, helping make these techniques and resources affordable and accessible to farmers.
The way ahead
"The chemical fertiliser ban, combined with bad weather, led to falling crop yields and contributed to inflation hitting a 47-month high of 8.3% in October with food inflation at 11.7%," said a November 24, 2021 Reuters .

Experts believe that there are far too many debates on methods of natural and conventional farming, rather than the impact and design of the schemes being implemented.

For instance, Subash Palekar's method for Zero-Budget Natural Farming is considered too rigid, and has created a dichotomy about farm practices that were organic or natural, said Radhakrishnan, the independent agricultural researcher. "Although this is not a criticism of ZBNF, in some ways the government prioritises ZBNF over other agroecological farming practices."

In addition, "there are a lot of concerns about BPKP and PKVY", the government programmes, said Kumar of CSE. "Usually, these schemes are implemented by the state agriculture department who may not have adequate training on this."

There is a need to invest more resources, including trained agriculture staff, and funds for science and technology and research, to better understand organic and natural farming practices, experts say.

"A modern agricultural scientist may not even be able to explain why a concoction sprayed by a farmer increased yield in natural farming, while the scientist may understand how chemicals work," said Kavitha Kuruganti, a social activist with the Alliance for Sustainable & Holistic Agriculture (). There is a need for the government to support alternative farming methods rather than only supporting farming that uses chemicals, she added.

The 2022 Union budget announced that states will be encouraged to "revise syllabi of agricultural universities to meet the needs of natural, zero-budget and organic farming, modern-day agriculture, value addition and management".
We welcome feedback. Please write to respond@indiaspend.org. We reserve the right to edit responses for language and grammar.
Ramakumar reiterated that India needs to trust its agricultural scientists. "Only by practising scientific agriculture can we attain the goals of raising farm incomes, raising yields and reducing chemical use in agriculture. And this science has to be promoted in the public sector and not through private corporates."

# data[].attributes.attachment_link.description
Bengaluru: Nearly 3.8 million hectares, or of the total area under farming in India, is farmed organically or through natural methods, which means using natural processes and inputs to improve the health of soil, crop yield and quality, a move away from commonly used chemical fertilisers and pesticides.

# data[].attributes.headline
Is your soil alive? Or barely breathing?

# data[].attributes.subject
Is your soil alive? Or barely breathing?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Air in the soil - what are you nuts? Aren't we meant to pack the dirt tightly around the roots of the trees and plants we plant?

So - what is the go?

A healthy living soil consists of minerals, organic matter, micro-organisms, air and water. Our modern, chemical agriculture has focused almost exclusively on minerals and is becoming rapidly more aware of the role that organic matter and micro-organisms play. We have all understood the importance of water but few have imagined that they have any control over how much falls on their land - unless they are irrigators; or have imagined that they have any influence over how much is absorbed by their land.

As I write this I have become aware of the fact that these 4 elements that have largely been the focus of modern agriculture are all something that someone has been able to 'manufacture' a dollar value into the provision of!!!!

So this leaves air - as yet we do not pay for air so it seems few people are pushing the barrow of air as a vital component of soil function! So if air has no commercial value what is the value of air? And to whom?

Try holding your breath ... and see how long you last!

Let us imagine a soil without air, a horrifying vision of concrete comes to mind. Unfortunately, this is the case in massive tracts of what was once deemed prime agricultural land in Australia. These are the black cracking soils that once supported vast grasslands before their destruction by overgrazing, cultivation, and year-on-year cropping with bare fallow in between. In these soils we see limited gaseous exchange to support soil life and its respiration. We also see poor water infiltration, as water and air both use the same pathways into the soil. When these soils are wet, they are very tight and basically anaerobic. When they are dry, they crack wide open enabling massive amounts of air into the soil which then is very harmful to living plant roots by virtue of air pruning. Too much air can have negative impacts on soil carbon and the microbial community, as anyone who loves to cultivate can witness.

So why is air so important in our soils? The pore spaces that air moves through our soil are also the same pathways for water to enter. Without the ability for air to enter we also have limited ability to absorb water, reducing rainfall use efficiency and profits. Air in our soils is vital for the respiration of aerobic soil life. Two of the by-products of this respiration are water and carbon dioxide, both essential for plant production.

Air is 78% nitrogen, yet another vital ingredient for plant growth and possibly the most applied plant nutrient in conventional agriculture. Anytime air movement is restricted in soils, our nitrogen cycle is also inhibited. Bringing air back into our soils rebuilds the pathways by which nitrogen can be fixed and supplied to plants for free by soil dwelling nitrogen fixing bacteria such as Azotobacter, in addition to the well-known nitrogen supplied by rhizobia on legume roots. With many agricultural lands showing significant compaction, requiring more inputs and more nitrogen; addressing air movement is key to healthy production. It is not only heavy clay soils that require aeration. A fine silt soil lacking in organic matter will also benefit from aeration. As golf course managers discover, even sandy soils can compact and turn into sandstone with poor management.

There are many methods we can use to get air into soil:

One way is by opening the soil mechanically with cultivation, or 'ripping' with a tined implement to open the soil but not invert it. Both are quick methods to introduce air into the soil profile. However, if the reasons why soil became compacted are not addressed, using machines to address a biological problem are at best a temporary fix as the soil will quickly revert to its previous state. In cases which call for mechanical aeration, dripping biological stimulants into the soil at the same time helps to restore soil biological function and ensure air movement continues.

Another method is to use soil ameliorants to 'open up' the soil and allow more air to enter. Calcium helps soil flocculate, with its large particle size creating bigger pore spaces in the soil. Gypsum is well known for improving soil structure when chemical imbalances create tight soils, such as high sodium or magnesium ions. Gypsum is high in sulphur, which reacts with sodium or magnesium ions and helps to leach them from the soil profile. While the calcium in the gypsum will help the aggregation of the soil. In some clay/sodic soils with adequate calcium levels and low sulphur levels, elemental sulphur can also be used to help flush magnesium or sodium ions from the profile. This method can be slower than cultivating or ripping, however it provides necessary minerals for improved plant health, as well as longer-lasting effects on soil porosity.

Biology create passages and airways through soil, such as the protozoa, nematodes and earthworms. Larger soil aggregates are constructed by beneficial fungi allowing air and water movement. Promoting the growth of mycorrhizal fungi on their host plants has many benefits including increasing a plants access to water and nutrients. Beneficial fungi are promoted by having adequate food in the soil, provided by trampling materials, root shedding, stubble, biological stimulants and by increasing plant brix. The benefit of aerating soil via means of fungal activity though is that the effects are long lasting - the opposite of aeration achieved by steel alone.

Cover crops are an increasingly popular tool to break through hardpans and compaction layers. Through supporting healthy plant growth, roots can begin to pump sugars around their root zone (rhizosheath) and begin to build aggregate structures.

Soils low in organic matter are more prone to compaction. Adding organic matter in the form of composts, vermicast, improving grazing and lifting brix all work to reduce compaction over time.

Lack of good airflow and gas diffusion is likely to be your number one limit to health, wealth and production.

Is your soil alive? Or barely breathing

By Angus Deans

Angus is available for coaching to empower you to create a thriving, profitable and regenerative farm business and can be contacted by phoning +61 428 729 242 or emailing angusd@integritysoils.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Is your soil alive? Or barely breathing? - Integrity Soils Ltd

# data[].attributes.attachment_link.description
Air in the soil - what are you nuts? Aren't we meant to pack the dirt tightly around the roots of the trees and plants we plant? So - what is the go? A healthy living soil consists of minerals, organic matter, micro-organisms, air and water.

# data[].attributes.headline
גינון בר קיימא בכרמיאל

# data[].attributes.subject
גינון בר קיימא בכרמיאל

# data[].attributes.attachment_link.title
דבי לרר -  גינון בר - קיימא בעיר כרמיאל

# data[].attributes.headline
מדיניות אי ריסוס בכפר סבא

# data[].attributes.subject
מדיניות אי ריסוס בכפר סבא

# data[].attributes.body
משרד החקלאות: יש נושאים שנופלים בין הכיסאות בתחום ההדברה הציבורית

# data[].attributes.headline
קטלוג התערוכה שירת העשבים

# data[].attributes.subject
קטלוג התערוכה שירת העשבים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מוזיאון ישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
בשנים 1927-1923 עבד הצייר שמואל חרובי בשירות חוקר הצמחים אפרים הראובני וציירציורים בוטניים לאנציקלופדיה ”אוצר צמחי ארץ ישראל“. בהנחיית החוקר ורעייתו, חנה הראובני, תיעד חרובי בדקדקנות ובשלמות מעוררת השתאות את דיוקני הצומח של ארץ ישראל. התכנית להוצאת האנציקלופדיה המהודרת נגנזה לבסוף, אבל סדרת ציורי הא…

# data[].attributes.headline
פרחי בר לגינה

# data[].attributes.subject
פרחי בר לגינה

# data[].attributes.attachment_link.title
פרחי בר לגינה 2022

# data[].attributes.headline
מרחב ציבורי // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.subject
מרחב ציבורי // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.title
מרחב ציבורי (באדריכלות) - האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.description
מונח מתחום האדריכלות והתכנון האורבני. המרחב הציבורי שייך לרשות הרבים ואילו המרחב הפנימי, הפרטי, שייך לרשות היחיד (הבית). המרחב הציבורי נבדל מן המרחב הפרטי בכך שהוא מעניק למשתמשים בו משאבים אוניברסליים העולים בקנה אחד עם זכויות וצרכים יסודיים כגון חופש התנועה, הזכות לנוף, אפשרות לסולידריות קהילתית ודיאלוג בין הבריות.

# data[].attributes.headline
שדה // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.subject
שדה // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_caption
משמעות - האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.headline
משמעות // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.subject
משמעות // האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הדיונים הפילוסופיים בסוגיית המשמעות מתחילים כבר בעולם העתיק. השאלה שנשאלה אז היתה "איפה" בדיוק טמונה המשמעות. על כך ניתנו תשובות שונות, ביניהן גם זו הכופרת בעצם קיומה של משמעות. התאוריה הקלאסית, שזכתה לכינוי נומנקלטוריזם (Numenclatorism), טענה כי משמעות של שם או מושג היא ה אובייקט (הפיזי או ה סימבולי) שהוא מייצג. המשמעות היא יחס מהותי וטבעי של סימון המתקיים בין המילה לבין הדבר שהמילה מייצגת. מסגרת דיון זו מאפיינת את הפילוסופיה האפלטונית, למשל, בדיאלוג "קרטילוס", ומשמשת בסיס לגישות מטאפיזיות שונות (אפלטון, 1975: 592-511).

לתפיסה זו קמו ממשיכים מודרניים רבים שפעלו בראשית המאה ה-20. את האטומיזם הלוגי, שנולד באותן שנים, ייצגו דמויות מפתח בתחום הפילוסופיה, כגון ברטרנד ראסל (Russell, [1924] 1988), לודוויג ויטגנשטיין "המוקדם" (ויטגנשטיין, [1921] 1994) ואחרים. פילוסופים אלה, שכונו לימים " הפוזיטיביסטים הלוגיים", סברו כי משמעות של משפט או של טענה היא המתודה שבאמצעותה ניתן לתקף (verify) או להפריך אותם. הנחה נוספת היתה כי למשפט בשפה נודעת משמעות אם ניתן לפרקו ליחידות משמעות קטנות יותר, שבסופו של דבר מתחברות לאובייקטים המתארים את המהלך הממשי של הדברים בעולם. אם המשפט אינו זוכה לתיקוף לוגי מעין זה, הריהו מוכרז כחסר משמעות (1967 [Ayer, [1946).

עמדה נגדית הציגו פילוסופים שהשתייכו לזרם הקרוי הוליזם סמנטי. היא מסתמנת בכתביהם של גוטלוב פרגה (Frege) (פרגה, [1892] 1984), פרדינן דה סוסיר (de Saussure) (דה סוסיר, [1916] 2005), וילארד ון אורמן קווין (Quine) (קווין, [1953] 2001) ופייר דוהם (Duhem, 1962). על-פי תפיסה זו, השפה אינה ניתנת לפירוק אנליטי ויש להתבונן בה כבמכלול. היא נתפסת כגורם רב כוח היוצר הבניה של המציאות. קווין גורס, למשל, כי אין אפשרות לבסס תיאוריה של משמעות על פרגמנטים של השפה. יש להתבונן בשפה כבמבנה הוליסטי שחלקיו ניזונים מן המכלול. למסקנות דומות הגיע פילוסוף המדע פייר דוהם. שיתוף הפעולה בין קווין לדוהם זכה לכינוי "השערת קווין-דוהם". על-פי השערה זו, ניסיון בפיזיקה אינו בודק השערה מסוימת אלא קבוצה שלמה של השערות.

מודל הוליסטי זה זכה לפיתוח נוסף אצל פילוסוף והיסטוריון המדע תומס קון (Kuhn) בספרו המבנה של מהפכות מדעיות (קון, [1962] 2005). קון טען כי משמעותה של טענה או תאוריה מדעית אינה נמדדת "מבפנים", מתוך המערכת הלשונית (או התאורטית עצמה) אלא מבחוץ - באמצעות מבנה הקרוי בפיו פרדיגמה. הפרדיגמה בנויה מאוסף של הנחות אידאולוגיות מוקדמות, המובילות את המדען בדרכי החקירה שלו וקובעות את תוצאות מחקרו. אם כך, המחקר המדעי אינו רק הליך אובייקטיבי קפדני, אלא אופן של גישור בין ממצאים מחקריים לבין השקפה ("השקפת עולם מדעית"). המשמעות מוסקת אפוא מתוך זיקה בין הפרוצדורה המדעית לבין תפיסת עולם כוללת (הוליסטית) המשפיעה באופן מכריע על התוצאה. המעבר של המדע ממשמעות אחת של העולם למשמעות אחרת הוא מעבר היסטורי מפרדיגמה אחת לאחרת. מעבר זה אינו יכול להיות מבוסס על המשכיות משום שלשונה של פרדיגמה א' אינה זהה ללשונה של פרדיגמה ב'. המעבר מתאפשר באמצעות מהפכות: מעבר חד, לא צפוי ו"לא לגיטימי" (בשלב ראשון), מתמונת עולם אחת לאחרת (ע"ע מדעניות).

עמדה דומה עולה בתאוריה הפילוסופית של ויטגנשטיין "המאוחר" ומוצגת בספרו חקירות פילוסופיות (ויטגנשטיין, [1953] 1994). גם ויטגנשטיין מניח כי לא קיימת שפה אובייקטיבית "שקופה" המתארת את מצב הדברים בעולם. למילים או למשפטים אין משמעות אחת. המשמעות של מילה או מונח נקבעת על-פי האופן שבו משתמשים בהם. השימוש מונחה על-ידי מערכת של כללי ביצוע, שאותם הוא מכנה משחקי לשון - Language Games. אף כי מילים מסוימות נתפסות בעינינו כדומות ברמה של "דמיון משפחתי", הן תמיד שונות - הכול על-פי התנהגותן בתוך השפה. בתפיסה זו מזוהה מושג המשמעות עם ה פרגמטיקה הלשונית (ע"ע פעולת דיבור).

המסקנות העולות מתאוריה זו הנן מרחיקות לכת משום שהן מאתגרות את מוסד המשמעות: המשמעות דומה למטבע המיטלטל מצד אל צד - הכול בהתאם לחוקיו של "משחק לשון" זה או אחר. עם זאת, אנו מתקשים להסביר כיצד אפשר לקשור בין "משחק לשון" אחד לאחר; אנו מתלבטים בשאלה כיצד לקבוע את כלליו של אותו " תרגום רדיקלי" (בלשונו של קווין) שעלינו להיעזר בו לצורך ביצוע המשימה. במילים אחרות: צפה ועולה בעיית ה אינקומנסורביליות, אי-היכולת לתווך בין מערכות שאין ביניהן ציר משותף או מדיום מקשר. התוצאה עלולה להיות רלטיביזם תרבותי, ריבוי של משמעויות מבודדות שאינן מייצרות תמונה אחדותית של המציאות ואף אינן מאפשרות להסתמך על האוטוריטה הכוחנית של הדובר כבסיס לקביעת המשמעות של הדברים.

המשגה ביקורתית אחרת של מוסד המשמעות מתרחשת בפילוסופיית ה דקונסטרוקציה (הפירוק) מבית מדרשו של ז'ק דרידה (Derrida, [1967] 1976). על-פי תפיסה זו, המשמעות אינה טמונה ביציבותו של ה סימן, אלא דווקא בתנודותיו, ב"נוזליותו". הסימן נתון מלכתחילה בתוך כאוס, משום שהוא שרוי במצב של שינוי מתמיד. על-פי דרידה, מקורו של הסימן הוא ב דיפראנס (Differance), כלומר בתנועה הפנימית של הטקסט, הבנוי מפסיפס של הבדלים. תנועה בלתי בטוחה זו הופכת את ההבחנה הסוסריאנית בין לאנג ל פארול (בין מערכת החוקים של השפה לבין ה"דיבור" - מערכת הביצוע הלשונית) לבלתי רלוונטית. הבחירה במילה מסוימת אינה חושפת את המשמעות האחת, אלא את אוסף המשמעויות המשלימות והתחליפיות של הזרימה ה טקסטואלית. בין כך וכך חומקת ונעלמת לה המשמעות היציבה של הישות הקרויה טקסט (ע"ע מטאפורה/מטונים). משמעותו של הטקסט, יאמרו אנשי הדקונסטרוקציה, היא אופן מסוים של קריאה המוסבת אל העולם. משמעות "העולם", כפי שגרס ניטשה, היא צבא של מטאפורות סובייקטיביות שבהן בחרנו לתאר את המציאות.

פרידריך הגל (Hegel) הראה כי המניע הראשי העומד בבסיס ההתנהגות האנושית הוא ניסיונו של האדם לזכות בהכרה: הכרה בזכותו לקיום פרטיקולרי ואינדיווידואלי. כדי להכיר את עצמו חייב האדם להכיר את כל מה שהוא לא; הוא חייב להכיר את עצמו באופן דיאלקטי (להכיר את עצמו על דרך השלילה) - האדם מכיר את עצמו כמי שזקוק למפגש עם אובייקט זר שהוא ה אחר. רק כך יוכל היחיד להכיר בעצמיותו, כלומר להעניק לעצמו משמעות אינדיווידואלית. יוצא אפוא כי רק האחר יכול להעניק לנו את ההכרה והלגיטימציה שאנו זקוקים להן כל-כך. הכרה הדדית הנסמכת על זיהוי השוני בין האני לבין האחר מאפשרת את ביצורה של הסובייקטיביות הפרטיקולרית. ואולם כדי להגיע אל המשמעות האינדיווידואלית של קיומו, טוען הגל, על היחיד להתחבר לרוח האוניברסלית ולראות את עצמו כמי שמגשים את תוכניתה השלמה. רק כך יוכל להעניק לחייו משמעות אינדיווידואלית שהיא פרי ההכרה התבונית העליונה.

לסיום, ראוי לעיין בסוגיית המשמעות בהקשר פילוסופי- אקזיסטנציאלי. נקודת המוצא כאן היא כי האדם הוא יצור המחפש משמעות: האדם מבקש להיות משמעותי לעצמו ולזולתו מבלי להסתמך על ניסיון אוניברסלי קודם. הוא שרוי בסיטואציה של "כורח לפעולה", מבלי שיוכל להצדיקה על-ידי מערכת רציונלית כוללת. ניתנת בידיו היכולת לבחור באופן מוגבל, ב"כאן ועכשיו" של הסיטואציה. זהו המקור ל אותנטיות שלו, זהו המקור לעוצמתו ולחירותו (Sartre, [1943] 1958). בעתות מצוקה מנסה האדם למצוא פשר לסבלו, להכיר בסבל ולהעניק לו ממד אישי. דוגמה לגישה זו נמצא בספרו של ויקטור פרנקל האדם מחפש משמעות ([1946] 1981). פרנקל, שכתב את ספרו בעקבות החוויה ה טראומטית שחווה במחנות ההשמדה, מציע את ה"לוגותרפיה" (התרפיה באמצעות המשמעות) כשיטה של הישרדות אישית בתוך עולם ניהיליסטי שפנה עורף ל ערכים ההומניסטיים האוניברסליים. לשיטתו, החיפוש אחר משמעות הופך לניסיון הרואי של האדם לספר לעצמו סיפור קוהרנטי על חייו, "כאן ועכשיו", בממד הסובייקטיבי החד-פעמי של סבלו, וכך להיחלץ - אף אם לזמן מוגבל - מן השאון והזעם שבהם טעונה ההיסטוריה האנושית (פרנקל, [1969] 1985; גוטמן, 2007: 83-56).

# data[].attributes.attachment_link.title
משמעות - האנציקלופדיה של הרעיונות

# data[].attributes.attachment_link.description
המילה משמעות היא אחת המילים הנפוצות אך השנויות ביותר במחלוקת בתולדות התרבות. מסתמנות שתי גישות למושג: האחת טוענת כי משמעות היא היחס בין המילה לבין האובייקט (הלא מילולי) שעליו היא מצביעה. לגרסה זו, שראשיתה בפילוסופיה, ממשיכים מודרניים רבים: פוזיטיביסטים לוגיים, כגון ברטרנד ראסל (Russell) ולודוויג ויטגנשטיין (Witgenstein) "המוקדם", פילוסופים אנליטיים, כגון א"ג' אייר (Ayre) ואחרים.

# data[].attributes.headline
תקנות הגנת הצומח (שימוש בקוטלי עשבים), התשכ"ט-1969

# data[].attributes.subject
תקנות הגנת הצומח (שימוש בקוטלי עשבים), התשכ"ט-1969

# data[].attributes.attachment_caption
עולם גדול בגן קטן_תגלית רגלת הגינה

# data[].attributes.headline
פרופ׳ אבינועם דנין || עולם גדול בגן קטן

# data[].attributes.subject
פרופ׳ אבינועם דנין || עולם גדול בגן קטן

# data[].attributes.body
מאת: פרופ' אבינועם דנין

# data[].attributes.attachment_link.title
עולם גדול בגן קטן_תגלית רגלת הגינה

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by fffunction studio (@fffunctionstudio)

# data[].attributes.attachment_caption
שילוב צמחי בר בגן הנוי-אביגיל הלר

# data[].attributes.headline
אביגיל הלר || שילוב צמחי הבר בגן הנוי

# data[].attributes.subject
אביגיל הלר || שילוב צמחי הבר בגן הנוי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אביגיל הלר
מדריכה מקצועית ראשית (ממ"רית בכירה) לגננות ונוי תחום פרחים, הנדסת הצומח, גננות ונוף
אגף פרחים, שה"ם, משרד החקלאות ופיתוח הכפר

מאמר זה פורסם בעיתון "עולם הפרח" בגליונות: גיליון אפריל-מאי 2008- חלק ראשון גיליון יוני-יולי 2008- חלק שני

נושא צמחי הבר שזור כחוט השני בעולם הגננות הישראלי. כבר בשנות ה-50 נדון הנושא בהרחבה בעיתוני הגננות (כגון "גן ונוף") ומאמרים רבים בנושא פורסמו עם השנים. בימי עיון וסימפוזיונים קוימו הרצאות ונערכו דיונים, כאשר בדרך כלל התחושה של אנשי המקצוע היא, שאין שימוש מספק בצמחי בר וישנו רצון לקדם את נושא שילובם בגנים.
לדעתי תחושה זו אינה נכונה. בגנים אנו משתמשים בצמחי בר רבים (אדר סורי, מייש דרומי, ער אציל, הרדוף הנחלים, כלנית מצויה, נרקיס מצוי, תורמוס ההרים ועוד) אך השימוש בהם נעשה באופן פרטני על פי תכונותיהם הגנניות ולא כתפישה עקרונית קיימת של גן צמחי בר. לפי הבנתי המצדדים בשילוב צמחי בר בגן הנוי משתוקקים לגן שבו כל המכלול מורכב מצמחי בר ולא לגן בו צמחי הבר מהווים רק חלק מן התמונה.
מאידך, מרבית מקבלי ההחלטות, הגננים וכן בעלי הגינות הקטנות, מעדיפים לבסס עת גניהם על צמחי תרבות ולא על צמחי בר. רוב הגנים בארץ הינם גנים בהם צמחי בר משולבים, אם בכלל, על פי תכונות גנניות ולא כמכלול.

במאמר זה אנסה לענות על השאלות הבאות:
מדוע קיים אצל אנשי מקצוע רבים הרצון לשלב צמחי בר בגן הנוי?
מדוע קיימת התחושה כי צמחים אלו חסרים בגן, אך מצד שני "השורה התחתונה" היא יצירת גנים תרבותיים לרוב?
כמו כן, אנסה במאמר זה, להעלות רעיונות ולתת פתרונות לשילוב צמחי בר בגן הנוי.

נימוקים לטובת צמחי הבר בגן הנוי
צמחי הבר קשורים אצל רובנו לעונות השנה, לחגים ולנופי אבותינו. כלומר בראש ובראשונה ההתייחסות לצמחים אלו היא רגשית ; אך למצדדים בשילוב צמחי בר בגן הנוי נימוקים נוספים. לדבריהם, צומח הבר הארץ ישראלי הינו חלק ממערכת אקולוגית, בה מתקיימים יחסי גומלין בין צמחים לבעלי חיים ולסביבה, מאות ואלפי שנים. ישנם בעלי חיים התלויים בצמחי בר לקיומם (לדוגמא: זחלי כחליל הקרקש ניזונים רק מזרעי הקרקש הצהוב. ואילו החוחית תגיע בכדי להיזון מזרעי הגדילן והחוח). הפרת אחד המרכיבים בתמונה זו, למשל על ידי שתילת צמחים שאינם משתלבים במערך הכולל ועשויים להתרבות בצורה בלתי מבוקרת, עלולה לפגוע במרכיבים אחרים של הסביבה ולפגוע במערכת העדינה הקיימת.
צמחי הבר קשורים להתאמה הנופית הקושרת בין אזור מסוים לנופו. אזור ההר נקשר בתודעתנו בוורד הכלב ובאחירותם החורש, רותם המדבר מאפיין את חולות אזור הנגב והחוף, חבצלת החוף כשמה, מאפיינת את חולות החוף. כל אזור בארץ מקושר לצמחיית הבר המיוחדת לו ולנוף.
צמחי בר רבים מאופיינים בפריחות מרהיבות, במיוחד צמחי בצל ופקעת (מיני איריס, רקפת מצויה) או צמחים חד שנתיים דוגמת פרג אגסני או תורמוס ההרים. אך הנימוק הנפוץ ביותר לטובת צמחי הבר בגן הנוי, הוא כי מדובר בצמחים עמידים וחסונים. צמחים שהסתגלו לתנאי הארץ הקשים ויכולים להם. מדובר בצמחים, שאינם זקוקים לתוספת השקיה או הזנה, עמידים בפני פגעים ואינם דורשים עבודה רבה.

הסתייגויות משילוב צמחי בר בגן הנוי
צמחי הבר המאפיינים את חבלי הארץ השונים, אכן מותאמים לתנאים הקשים שסובבים אותם. למרות שיש כ- 2700 מינים של צמחי בר, שלד הגן - עצים ושיחים מהווים אך ורק כ- 16.5% מצמחיית הבר. החד-שנתיים לעומתם, שמאופיינים בעונתיות ובמקצב לא אחיד, הינם כמחצית מצמחי הבר.
מחזור חייהם וחזותם של הצמחים הרב-שנתיים מגוננים על רבים מהם מפני תנאי הסביבה הקשים. רבים מצמחי הבר מאופיינים בצמיחה איטית (עוזרר אדום) המתרחשת אך ורק בעונות הנוחות, השרת עלים קיצית (אטד אירופי), החלפת עלי קיץ בעלי חורף (אזובית מצויה), עלים קטנים וגלדנים (אשחר ארץ-ישראלי), קוצניות (קידה שעירה), רעילות (הרדוף הנחלים) בעלים רותמיים (רתמה קוצנית) ובפריחה שאינה בולטת (אלון מצוי). ישנם כמובן מספר מינים מעוצים בעלי פריחה משמעותית (אגס סורי) אך גם פריחה זו מופיעה לזמן קצר ואינה בולטת. רבים מבעלי הגנים ורבים הגננים שמחפשים ליצור גן שישמש מקום מפלט מהסביבה הקשה - גן בו יצמחו צמחים אקזוטיים עם עלים גדולים ורכים ופרחים מרהיבים.
למשתמשים בגנים חשובה גם צמיחה והתפתחות מהירה של הגן ומראה אסתטי הנמשך לאורך כל השנה.
פריחת הגיאופיטים והצמחים החד-שנתיים אכן מרהיבה, אך היא נמשכת זמן קצר בעונות המתונות (בעיקר בחורף ובאביב) ואינה אחידה. יש שנים בהן הפריחה שופעת ויש שנים בהן היא פחותה. נוסף לזאת, כאשר מסתיימת עונת הפריחה נותר בגן שטח יבש ומוזנח בדרך כלל, או שטח משעמם, בו שתולים צמחי השלד הלא אטרקטיביים.

רבים מצמחי הבר (כמו רבים מהצמחים המיובאים) הם בעלי תכונות בעייתיות בגן הנוי
רבים מהם ידועים כרגישים למחלות ומזיקים (ער אציל, אחירותם החורש). חלק מהרגישות לפגעים נובע מפינוק יתר בגן הנוי (למשל עודף השקיה). אחרים מאופיינים ב ריבוי בלתי נשלט על ידי נבטים (אשחר רחב-עלים) ; יצירת סורים (לבנה רפואי) או יצירת נצרים (עץ השמן המכסיף) ; ב שבירות (מורינגה רותמית) ; רגישות לפצעי גיזום (חרוב מצוי) ; ב דרישות קרקע ייחודיות מיני לוטם ; דיכוי גידול של צמחים אחרים (אשל הפרקים) ; נשירת עלים או פירות מטרידה (אורן ירושלים, מיני אלון) ; דמיון בחזות (אלון מצוי ובר-זית בינוני) ו שונות בהופעה, אלון התבור.

שילוב בעייתי מבחינה אגרו-טכנית
גן מִטֶּבַע בְּרִיָּתוֹ אינו אזור טבעי, כאשר בהרבה מקרים הוא מאופיין באזורי שתילה שעברו הפרעה (הרס קרקע, פסולת). בגן מתקיימים תנאים שונים מהסביבה - למשל השקיה. ההשקיה עשויה לגרום לשבירות יתר (אדר סורי), להתנוונות של צמחים (מרווה משולשת) או דווקא לשגשוג יתר (אשחר רחב-עלים).
כאמור, אין בצמחי הבר מענה מספק לפריחה בכל העונות (הגן לא "מוכר"). ניסיונות לשלב צמחי בר עם צמחים מושקים לא תמיד מצליחים. שתילת צמחים עונתיים תרבותיים בקיץ, בשטח בו מתבטאים באביב פרחי בר, והשקייתם, תגרום להתנוונות של גיאופיטים מן הבר (מיני איריס). ריסוס עשבי בר שוטים עלול לפגוע הן בהצצת גיאופיטים והן בנביטת צמחים חד שנתיים בשנה שלאחר מכן ובנוסף לכך, מאגר צמחי הבר לא תמיד נותן מענה מספק לבעיות שונות אותן אנו צריכים לפתור (לדוגמא מגוון עצים שניתן לשתלם מתחת לקווי חשמל).
הטענה כי צמחי הבר זקוקים לטיפול מועט גם היא אינה נכונה. צמחי בר רבים יגיבו בביצועים גננים משופרים לתוספת של השקיה, דישון, קיטום, ריסוס וכדומה (פרג אגסני) ומסתבר כי הם אף זקוקים לכך.
בשנים עברו, הופצו פרחי בר בארץ ורבים הגננים ששאפו לקבל בגנם את אותו מרבד פריחה , מרבד, אליו מתייחס המשורר נתן יונתן בשירו "יש פרחים"*. אך גננים רבים גילו כי אחזקת פרחי הבר החד-שנתיים דורשת עישובים רבים, ריסוסים , השקיה וימי עבודה. וכפי שסיפר לי אחד הגננים: כמובן שלאחר שנה, נבטו זרעים אחדים פה ושם אך אותו שטיח פרחים פורח לא חזר על מופעו (שכן כאמור מקצב הפריחה אינו יציב). האכזבה ריפתה ידיים והיום אנו מודעים לכך, כי פרחי בר בגן הנוי דורשים טיפול וידע. דבר נוסף שהתברר, מהניסיון בזריעת פרחי בר, הוא כי ישנם מינים אגרסיביים יותר מאחרים (חרצית עטורה, תורמוס ההרים) אשר כן נובטים בעוצמה רבה ומשתלטים על שטחי הגן.
מכל הנאמר המסקנה היא, כי אין יתרון אגרו-טכני בשילוב צמחי בר בגן הנוי. צריך להכיר את התכונות הגנניות של צמחי הבר, לפני שמשלבים אותם בגן. יחד עם זאת, לצמחי הבר ערך רגשי ובנוסף לכך, חשיבותם רבה בשימור המערכת האקולוגית הכוללת (מיני פרפרים וציפורים).
* מתוך "יש פרחים" מאת נתן יונתן
"הראית איזה אֹדֶם
שצעק למרחקים
שדה דמים היה שם קודם
ועכשוו הוא שדה פרגים"

שתילת צמחי בר באזורי הארץ השונים מאזור צמיחתם הטבעי, אינה שונה משתילת צמחי תרבות
כאשר משלבים צמחי בר דוגמת אלון מצוי או אלה ארץ-ישראלית בגליל או בכרמל, צמחים אלו משתלבים עם סביבתם. אך, כאשר שותלים צמחים אלו באזורים אחרים, דוגמת הנגב או אזור החוף, הרי שהשימוש בהם אינו שונה משימוש בכל צמח תרבות אחר. לעיתים צמחים אלו גם אינם מתאימים מבחינה אגרו-טכנית לאזורים אחרים. אחד הגננים ששוחחתי איתו סיפר לי, כי כאשר ניסה לעשות שימוש בצמחי בר באזור החוף נתקל בבעיות שונות: מורן החורש נפגע מכנימות, ההדס המצוי מאקריות, והלטמים התנוונו ללא סיבה נראית לעין. לעומת זאת, כאשר נשתלו צמחים אלו באזור טבעון ואזור ההר הם התבטאו באופן מיטבי.

סכנה לזיהום גנטי
יש הטוענים כי אם ניקח חומר ריבוי של צמח הנפוץ בחבלי ארץ שונים, דוגמת אלת המסטיק שלה אקוטיפים (Ecotype) שונים (כלומר יחידות תת מיניות) אשר עברו התאמות גנטיות לבתי הגידול הייחודים, אנו עלולים ליצור "זיהום גנטי" שתוצאותיו מרות. צמחי אלת המסטיק שמקורם בגלבוע מגלים תכונות עמידות הקשורות ביובש קרקעי ויובש אטמוספרי. אם נפיץ ביישובי הגלבוע צמחי אלת המסטיק שמקורם מאוכלוסיית החוף, תתאפשר יצירת הכלאות ויתכן מצב שבו הצאצאים מהכלאות אלו יופצו באזור. במצב של קטסטרופה (כמו שנת יובש קשה במיוחד), ייעלם האקוטיפ המקורי (המותאם לתנאי האזור) וכך גם יציר ההכלאה. גישה זו שנויה במחלוקת ויש אחרים הסוברים כי ניתן דווקא לשתול קלונים גננים שביצועיהם משופרים מאלו של האקוטיפ המקורי.

שילוב המתקשה לענות על צרכים תכנוניים
תפקידו של הגן לספק מאוויים שונים. הגן הינו מקום המאפשר בילוי ומשחק בשעות הפנאי, מקנה שלווה ורוגע, ועונה על דרישות של יצירתיות ואסתטיקה (למשל גן ורדים). לעיתים הגן הינו יציר של דמיון ופנטזיה ומזכיר עולמות רחוקים (למשל גן באווירה "טרופית").
הגן אמור לספק צרכים שונים והופך להיות פחות ופחות טבעי - ישנו שימוש במשטחי גומי כתחליף לחול, יש צורך בשטחים לשחרור כלבים, גידור של ערוגות, מדשאות למשחק וישיבה, פינות משחק ועוד.
יתכן וגן המבוסס כולו על צמחי בר שמופעו יותר פראי או טבעי, אינו מתאים לדימוי המבוקש לגן הנוי אצל חלק מקובעי המדיניות והמתכננים. בארץ יצרנו גנים המבוססים על דימוי, שהבאנו מאירופה - גנים שופעי ירק ודשאים. גנים בהם חשים "שליטה" של האדם.
יתכן גם שגן של צמחי בר מהווה לוקסוס, שכן כאמור הצרכים מרובים ואין מספיק שטחים ירוקים, למימוש כל המשאלות. רבים ממשתמשי הגנים רוצים לשבת על הדשא ולאו דווקא מעוניינים במראה הוואדי שליד.
קשה לבסס גן, שיראה טוב כל השנה אך ורק עם צמחי בר. התחזוקה כאמור לא פשוטה.
בעיה נוספת שקיימת בתרבות הישראלית, היא חוסר הסבלנות שקיים לחכות ולהמתין עד שהגן יבשיל. במרבית הפרויקטים והגנים המוקמים בארץ, קיים לוח זמנים לסיום ביצוע הגן ומתבקשות תוצאות מיידיות. הצרכן הישראלי רוצה גן "אינסטנט" ואינו מוכן להמתין עד לקבלת התוצאות. התוצאה היא שהרבה גננים וקובעי מדיניות אינם מעוניינים בגן המבוסס על טהרת צמחי הבר.

תרבות הגן
גן המבוסס על צמחי בר משקף כמיהה לערכים רגשיים, המבוססים על היסטוריה של עמי הארץ, קשר לארץ-ישראל, לתנ"ך ולטבע. בחלק הראשון של המאמר התייחסתי לגישות הקיימות בעד ונגד צמחי הבר והראיתי כי למעשה אין יתרון אגרו-טכני או תכנוני לגן המבוסס על צמחי הבר. יצירת גן שכזה קשורה למעשה בערכים תרבותיים ובערכים העוסקים בשימור טבע כולל. נשאלת השאלה כיצד מיישמים ומגבירים את השימוש בצמחי בר בגן הנוי?
יש מי שטוען כי צריכה להיות הכוונה ממשלתית (חוקים או תקנות) המחייבת, כי בכל פרויקט של גינון ציבורי, ישולבו צמחי בר באחוז מסיים, שיקבע.
לדעתי גישה זו אינה נכונה. גן הוא יציר תרבות. עדיף להגביר את המודעות לנושא דרך חינוך, הסברה והדגמה. ניתן לעודד רשויות מקומיות למעבר לגינון בצמחי א"י, אם על ידי הסבר לגבי חיסכון במים ותחזוקה, אם באמצעות תחרות נושאת פרסים, חלוקת שתילים (למשל לקראת ט"ו בשבט) ואולי אפילו תמריצים כספיים. הדרך היא להגיע למודעות של המשתמשים בגן ולאפשר להם להפנים, כי זה "בסדר" שהגן לא ירוק כל עונות השנה וכפי שאחת מידידותיי ניסחה "אני חושבת, שעם הזמן אנשים יבינו שגינה היא דבר משתנה בכל עונה ובכל שעה וצריך סבלנות. אצלנו שתמיד כולם ממהרים לעמוד ראשונים ברמזור, אין סבלנות לגינה שצומחת לאט. צריך להמשיך לטפטף ולחנך ולהביא למודעות בין השאר באמצעות כתבות בטלוויזיה, ברדיו ובעיתונות ".

את צמחי הבר ניתן לשלב בגן עם צמחי תרבות אחרים או על פי תפיסה כוללת. שתי הגישות מאפשרות את העלאת הרבדים שדנתי בהם קודם, קרי קשר לארץ מולדתנו, לעונות השנה ולחגים ושמירה על המערכת האקולוגית, על האיזון בין הצמחים בעלי החיים ובני האדם לבין סביבתם.

אם מעוניינים ב גן המבוסס על צמחי בר בלבד והגן נמצא באזור שבו בית הגידול אינו מופר, מלאכתו של הגנן קלה יחסית. עליו לטפח למעשה את הקיים. יש באפשרותו לעודד צמחים שאותם הוא מעדיף (בעזרת דילול או כיסוח צמחים מתחרים, תוספת השקיה ו/או דישון). ביכולתו לקיים פעולות כמו עיצוב עצים והרמת נופם וכן לתגבר את הקיים בצמחים מועדפים עליו. שוב, בגן שכזה יש להתמודד עם כך שבקיץ הישראלי השחון, הגן אינו במיטבו.
יצירת גן צמחי בר באזור בו בית הגידול מופר קשה יותר. במצב שכזה יש להתערב במידה רבה וייתכן שיידרש זמן רב עד שהשטח יהיה דומה לסביבה. חשיבות רבה יש לשיקום גנים המצויים בהיקף הישובים, שטחי פיתוח, ושיקום נופי לתשתיות, ובייחוד בשטחים בהם קיים החיבור לשטחי חורש מקומי קיים, או מופר. ברור שחייבת להיות התאמה בין סוגי הצמחים לבית הגידול המקומי (לא כל צמח בר מתאים לאזור המופר).
גן המבוסס על טהרת צמחי בר מוקם לעיתים למטרת לימוד או כגן נושאי בו ההקשר לצמחי ארץ ישראל ברור. גן שכזה יכול להכיל מרכיבים מכל חלקי הארץ ולאו דווקא מהאזור הקרוב (לדוגמא הגן הבוטני במכללת בית ברל או גן צמחי בר הממוקם בנהלל).
הגישה הרלוונטית יותר לשימוש בצמחי בר בגן הנוי הוא יצירת "גן משולב" בדרגות שונות. גן בו קיימת מגמה לשתילת צמחי בר רבים אך בשילוב עם צמחים הדומים להם בחזותם, הזקוקים לתנאים אגרו-טכניים דומים אך נותנים אפקטים גננים משלימים ובעונות שונות. צמחים היכולים להשתלב עם צמחי בר הם למשל: אלון השעם, אלה סינית וקטלב משונן (עצים), הטרומלס קטלבי, מיני גרווילאה ולבן-עלה (מינים וזנים שונים) (שיחים גבוהים), מיני יערה, מיני בוגנוויילאה ואברון מדגסקרי (מטפסים), מיני וזני רוזמרין רפואי, מיני וזני קריסה (שיחים נמוכים), קוציץ רך, מיני דיאטס, אגפנתוס אפריקאי (רב-שנתיים פורחים).
שילוב של צמחי בר עם צמחים הדומים להם בחזותם ובדרישותיהם אך משלימים להם באפקטים גנניים יתאים ב גנים בהם הדגש הוא על התאמה נופית.
צמחי בר יכולים גם לתת תשובות מסוימות כאשר מחפשים תשובות ל נישות גנניות מסוימות כמו צמחים לסלעיות או לערוגות צמחי תבלין וריח. קיים מגוון של בני שיח אשר כבר משמשים בתפקידים אלו (דוגמת כלמינתה אפורה) והפוטנציאל הקיים רב. כדאי לבחון למטרות אלו צמחים נוספים דוגמת אבובית החרטומים או אזובית רמון.
דרך נוספת לשילוב צמחי בר בגן הנוי היא כאמור ליצור גן משולב, כאשר אזור מסוים בגן זה יוקדש, בכל זאת, אך ורק לצמחי בר. גישה שכזו ניתן לקיים הן בגינון הציבורי והן בגינון הפרטי. בקיבוץ יפעת שולבו צמחי בר, הן כחלק מהצמחייה הכוללת והן בחלקה מיוחדת הנמצאת במקום מרכזי. כאשר מטיילים בקיבוץ, פוגשים בעצים רבים המאפיינים את הסביבה (דוגמת אלון התבור או כליל החורש). במרכז הקיבוץ מצוי גן צמחי בר בו גם ניתן דגש לצמחי תבלין וריח רבים.
גם אצל אריאל, חובב גינון מירושלים, משולבים צמחי בר בעוצמה שונה. לפי דבריו הגינה כוללת גם צמחי תרבות וגם צמחים כמו כליל החורש, קטלב מצוי, געדה, עוזרר, אזוביון דגול, אזובית מצויה וקורנית מקורקפת. חלק מסוים בגינה (כ- 50 מ") הוקצה אך ורק לצמחי בר והוא מוגדר כ''שדה'', שאינו מושקה. ב"שדה" המדובר, לפי עדותו, יש אולי כ- 1000 רקפות, וכן כלניות, שומים, איריס הגלבוע, עיריוני צהוב, סייפן התבואה, סתווניות, חוטמיות ועשבים שהוא זורע מדי שנה כמו: תורמוס, מקורי חסידה, כמה מיני תלתן, קחוונים, פשתה שעירה, תגית, זעזועית ועוד.

שיטות אגרו-טכניות
כאמור לצמחי בר דרישות אגרו-טכניות השונות לעיתים מאלו של צמחים אחרים השתולים בגן. כדי לשלבם עם צמחי תרבות, ניתן לנקוט בשיטות אגרו-טכניות דוגמת השקיה באמצעות קווי השקיה נפרדים לקבוצות צמחים שונות וכן טיפול בעשבים באמצעות כיסוח או שימוש בחיפוי. כך תימנע השפעת קוטלי עשבים על נביטת צמחים עונתיים והצצת גיאופיטים.

בדיקה, איקלום וברירת זנים ומינים המתאימים לגן
קיימים צמחי בר רבים שנראה כי קיים אצלם פוטנציאל להשתלב בגן הנוי. צמחים דוגמת אכילאה ריחנית, געדה כרתית, מישויה פעמונית, מיני קדד דודבדבן שרוע ועוד. אך דרישות הגידול של צמחים אלו עדיין אינן מוכרות. יתכן והדרך להכניסם לתודעה יכולה להיות על ידי יצירת חלקת תצפית, דוגמת חלקת התצפית לצמחים רב-שנתיים שהוקמה על ידי עיריית ירושלים. חלקה שכזאת יכולה להיות מוקמת בשיתוף גנים בוטנים, שיספקו זרעים ושתילים. לאחר שיושגו נתונים לגבי אופן גידולם ומידת הצלחתם של צמחים שונים, ניתן לפנות ולעודד משתלות ליצור מהם שתילים.

שתלנות
שתלנות של צמחי בר נדרשת כדי לעודד את שילוב צמחי הבר בגן הנוי.
בנושא זה ישנו מצב של "ביצה ותרנגולת" פעמים רבות גננים וחובבים מחפשים צמחי בר לגנם, אך אלו אינם מצויים במשתלות, ולעיתים קיים מצב הפוך בו שתלנים מייצרים צמחים, אך אלו אינם מוכרים דיים ונותרים על המדפים במשתלה.
על השתלן המעוניין לקדם את נושא צמחי הבר לעבור כמה וכמה "משוכות":
בשלב ראשון עליו לקבל היתר מרשות שמורות הטבע כדי לאסוף חומר ריבוי מן הבר. בשלב השני עליו ללמוד את שיטות הריבוי של הצמחים המבוקשים ולאחר מכן לברור מינים וזנים.
פיתרון של בעיות אגרו-טכניות אפשרי לאחר לימוד. לדוגמא, כדי למנוע את השונות בנביטת צמחים חד-שנתיים, ניתן להנביט את הזרעים במשתלה ולמכור לציבור שתילונים בכוסיות או במגשי "חיש-שתיל". דבר זה יאפשר גם את שילובם עם צמחים חד-שנתיים תרבותיים, שיישתלו בעונות שונות.
במשתלות המכירה יש להעמיק את הידע וההיכרות של המוכרים והיועצים למיניהם עם צמחי הבר ודרכי גידולם. כך תתאפשר הזרמת הידע לציבור הקונים ויודגשו בפניהם היתרונות והאפשרויות בשילוב של צמחי הבר.
כמובן, שעם העמקת הידע יש בהתאמה להגביר את מצאי השתילים במשתלה (הן במגוון והן בכמות).
דרך נוספת לקרב את צמחי הבר אל הקונים, היא באמצעות הקמת פינות הדגמה במשתלות, שתתבססנה על צמחי בר, או שילובם עם צמחים אחרים. כדאי ליצור פינה בה בכל עונה מוצגים צמחי בר אשר נראים במיטבם. כך תתאפשר גם הכרת רצף של צמחים, בעלי אפקטים קישוטיים, המתבטאים בעונות שונות, דבר המאפשר גן נאה בכל עונות השנה.

מהנעשה בארץ בשילוב צמחי בר בגינון הציבורי
בחלק מן היישובים בארץ כבר מלבלבת המודעות לשילוב צמחי בר בגן הנוי. אסתר, תושבת היישוב קורנית תארה לפני את שמתרחש ביישובה וביישובים סמוכים. לדבריה בגינון הציבורי יש אזורים, שמוקצים במיוחד לגידולי בר, כך קל יותר לטפל בהם. בקורנית יש אזור הנקרא "הבוסתן" ובו נשתלו עצי פרי האופייניים לארץ דוגמת: פיקוס התאנה, מיני תות ורימון מצוי. עצי פרי אלו משולבים עם צמחי בר שצמחו באזור זה במקור, כמו אלת המסטיק, אלה ארץ-ישראלית ואלון מצוי. בנוסף לצמחי הבר המקומיים נשתלו ונזרעו פרחי בר. בכניסה למנוף לדוגמא, הוטמנו פקעות רבות של כלנית מצויה. מהן "הציצו" פרחים "הצובעים" את צידי הכביש.
הגנים בקרית-טבעון, כמעט כולם, הם שילוב של צמחית היער הטבעי עם הגינון התרבותי. מחלקת הגינון משתדלת שלא לפגוע עוד, על ידי פיתוח, בצמחיה הקיימת שהיא בעיקר העצים, אך גם הסלעים שסביבם צומחים בעיקר פרחי החורף. שיקול דעת מופעל כל הזמן בשאלות שונות, כמו אלו צמחים כדאי לעשב ואלו אחרים כדאי לטפח. כך מצויים בגנים עצי חורש אותם רוצים ומטפחים, אך גם צמחים שתלטנים דוגמת אשחר רחב-עלים, שהצליח להתבסס בטרם הובחן הדבר. גם בקריית-טבעון נאספו ונזרעו בגינות פרחי בר כמו לוע ארי גדול ופרג אגסני.
קצת מניסיונם של גננים חובבים
בארץ קיימות גינות חובבים המבוססות אך ורק על צמחי בר. בקיבוץ נתיב הל"ה מקיים עתי יופה גן של צמחי בר מזה 45 שנה. גודלו של הגן כשלושה דונם. ביישוב נהלל קיים גן ציבורי שגודלו כשלושה דונם - גן המטופח באהבה על ידי ניצה ועלי דרומי הדרים בשכנות לו. גם בכפר יהושע הוקם לאחרונה על פני שטח של 1.5 דונם "גן איריס" המטופח בידי אילן טל - תושב הישוב.
משיחות עם עתי, ניצה, עלי ואילן למדתי כי סוד ההצלחה טמון בהכרת תנאי הגידול אותם דורשים הצמחים.
ארבעת הגננים מציינים כי צריך להכיר את הצמחים ודרישותיהם היטב וכי יש להשתדל ולתת להם תנאים הדומים לבית הגידול הטבעי.
כמו כל צמח תרבות המצוי בגן הנוי, חשובה ההתאמה של צמחים לתנאי הסביבה (למשל תנאי הארה או עוצמת הרוח). מסתבר שבגידול צמחי בר, ישנה חשיבות רבה לתנאי הקרקע לטיובה ולמידת ההשקיה:
תנאי קרקע
בשלושת הגינות שולבו סוגי קרקע ומסלע בהתאם לבתי הגידול של הצמחים:
אילן מספר - יש לי חול, קרקע בזלתי, קרקע כבדה (מעמק יזרעאל), חמרה, טוף עדין, טרה רוסה, רנדזינה, לס וגם תערובת להנבטה.
עלי וניצה מספרים כי הצליחו בהכנת ערוגת צמחי סיני ונגב רק לאחר שיצרו ערוגה בה התשתית הקרקעית הייתה נכונה.
טיוב הקרקע
בשלושת הגנים מתקיימת העשרה בחומר אורגני (קומפוסט, זבל בקר).
השקיה
למידת ההשקיה משמעות רבה - ישנם צמחים דוגמת צתרנית משובלת להם השקיה רבה מדי תגרום לריקבון שורשים ולתמותת הצמח. יש לתת תשומת לב לכך, כי ההשקיה צריכה להינתן בעונות הצמיחה ולא בעונת התרדמה. עתי משקה חלק מהצמחים הרב שנתיים בשנה שנתיים הראשונות. במידה ויש הפוגה ארוכה בין גשמים - הוא מוסיף מים גם פעם או פעמיים בעונת הגשמים. הוא מדגיש כי פרט לברכות ואזורי לחות בודדים - אין השקיה בקיץ. לדבריו, לחלק מן הצמחים, השקיה בקיץ מסוכנת.
תנאי גידול נוספים
בגן צמחי הבר קיימות התמודדות עם "השתלטות" של צמחים שמותאמים יותר, או שמתרבים ביתר קלות (דוגמת חרצית עטורה),כמו בכל גן ישנה התמודדות עם צמחים בלתי רצויים (עשבייה) וכמו בכל גן צריך לקחת בחשבון את כמות העבודה שאפשר להשקיע: פרחי עונה למשל דורשים יותר. יש להתחשב בצרכי כל צמח בהתייחסות לשכניו.
ניצול מאפיינים חיוביים
ההתאמות הקיימות בצמחי הבר לתנאי הארץ הקשים יכולות להיות מנוצלות במקומות שונים בגן התרבותי. אלה ארץ-ישראלית, שנאלצה להסתגל ללחצים של כריתה, שריפה ורעיה מגלה יכולת התחדשות מצוינת. ישנם צמחים המסגלים לגדול בנישות קשות, דוגמת צל אורנים (עצבונית החורש) ואילו איטיות הצומח של חלק מצמחי הבר יכולה לשמש במקומות בהם נדרשת תכונת זו (למשל מתחת לקווי חשמל).
בגן בו מעוניינים במשיכה חיובית של בעלי חיים, יש יתרון להתאמה רבת דורות הקיימת בין צמחים מסוימים לבעלי חיים. שתילת פיגם מצוי, תביא ברוב המקרים את פרפרי זנב סנונית נאה. בין ענפי אלה ארץ-ישראלית, נמצא בהרבה מקרים ציפורי סבכי ממינים שונים.

סיכום:
צמחי בר משולבים בגן הנוי על פי תכונותיהם הגנניות. קיים ערך רגשי לשילובם בגן, אך בכל זאת, מרבית הגנים מבוססים על צמחי תרבות.
שילוב של צמחי בר בגן הנוי דורש הכרה וידע לגבי הצמחים. ניסיונות שנעשו בעבר ללא לימוד והכרה, נכשלו וגרמו אצל חלק מהציבור לתחושה כי שילוב זה בעייתי לעיתים.
במאמרי ניסיתי להקנות דרכים, שתאפשרנה את העלאת השימוש בצמחי בר בגן הנוי. בחנתי תחומים שונים בהם ניתן לקדם את הנושא (חינוך והסברה, לימוד, שתלנות ועוד). הצגתי גישות שונות לשילוב צמחי בר בגן הנוי (גן מודגש, גן משולב ועוד). נתתי דוגמאות לשילוב צמחי בר מגנים שונים בארץ ופרטתי גישות ושיטות אגרו-טכניות, שיקלו את מלאכת הגננ/ית.
אני מקווה, כי במאמר זה קדמתי את נושא צמחי הבר לו במעט.

רשימת ספרות:
אבישי מיכאל. 1988. העקרונות של שילוב צמחי בר בגן הנוי. גן ונוף, מ"ג: י"ז
אלמליח דני. 2000. זהות ישראלית. גן ונוף נ"ה: ז'
בלבן אמיר. מידע בעל פה.
בניימיני דובי. 2003. פרחים מעופפים. גן ונוף, נ"ח: ב
גלון ישראל. 1988. גן של צמחי בר.גן ונוף מ"ג: י"א
גרטמן יואב ואביגיל הלר. 2006. צמחי בר בגן הנוי. חוברת בהוצאת משרד החקלאות ופיתוח הכפר והגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת-רם ירושלים.
הל-אור יצחק. 1988. דרך אמצע בשילוב צמחי בר בגן הנוי. גן ונוף מ"ג: י"ב
הלר אביגיל. 1999. גן צמחי הבר. גן ונוף. נ"ד, ג: 14 - 17
הצופה אוהד. מידע בעל פה.
סבר נאוה. מידע בעל פה.
פרגמן אורי. 1999. תרבות גיאופיטים הגדלים בבר לתנאי גן. משרד החקלאות, תל-אביב.

שמות מדעיים של צמחים במאמר

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שילוב צמחי בר בגן הנוי-אביגיל הלר

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Sara Gold, Avraham Plotnitzky, Professor Amram Eshel

# data[].attributes.attachment_link.title
שילוב צמחי בר בגן הנוי-אביגיל הלר

# data[].attributes.attachment_link.description
אביגיל הלר מדריכה מקצועית ראשית (ממ"רית בכירה) לגננות ונוי תחום פרחים, הנדסת הצומח, גננות ונוף אגף פרחים, שה"ם, משרד החקלאות ופיתוח הכפר מאמר זה פורסם בעיתון "עולם הפרח" בגליונות: גיליון אפריל-מאי 2008- חלק ראשון גיליון יוני-יולי 2008- חלק שני נושא צמחי הבר שזור כחוט השני בעולם הגננות הישראלי.

# data[].attributes.attachment_caption
Urban Areas Need ‘Freedom Lawns’ to Revive Their Soil - ecoRI News

# data[].attributes.headline
Todd McLeish || Urban Areas Need ‘Freedom Lawns’ to Revive Their Soil

# data[].attributes.subject
Todd McLeish || Urban Areas Need ‘Freedom Lawns’ to Revive Their Soil

# data[].attributes.attachment_link.title
Urban Areas Need ‘Freedom Lawns’ to Revive Their Soil - ecoRI News

# data[].attributes.attachment_link.description
Few people put much thought into the soil beneath their feet, but Loren Byrne does. A professor at Roger Williams University, Byrne is an expert on urban soil ecology, and he worries that humans are changing the structural integrity of soils in urban environments.

# data[].attributes.attachment_caption
מה יגידו שושני השדה: 165 שנים למות סרן קירקגור - מתוך ההסכת (פודקאסט) "אש זרה" | כאן

# data[].attributes.headline
הסכת: מה יגידו שושני השדה?

# data[].attributes.subject
הסכת: מה יגידו שושני השדה?

# data[].attributes.body
להאזין מדקה 44…

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
כאן-תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
מה יגידו שושני השדה: 165 שנים למות סרן קירקגור - מתוך ההסכת (פודקאסט) "אש זרה" | כאן

# data[].attributes.attachment_link.description
מציינים 165 שנים לפטירת "אבי האקזיסטנציאליזם" במחשבות על חייו והגותו: על התשובות המצחיקות (והלא מספקות) של העולם לשאלות החיים הגדולות, על המעבר מתודעה אתית ואסתטית לתודעה אמונית, על קפיצת האמונה של אברהם אבינו, על השיעור בפשטות שמלמדות שושני השדה, על הגות שמשתנה יחד עם החיים.

# data[].attributes.headline
האמנם / לאה גולדברג

# data[].attributes.subject
האמנם / לאה גולדברג

# data[].attributes.body
האמנם עוד יבואו ימים בסליחה ובחסד,

ותלכי בשדה, ותלכי בו כהלך התם,

ומחשוף כף רגלך ילטף בעלי האספסת,

או שלפי שיבולים ידקרוך ותמתק דקירתם.

או מטר ישיגך בעדת טיפותיו הדופקת

על כתפייך חזך, צווארך, וראשך רענן.

ותלכי בשדה הרטוב וירחב בך השקט

כאור בשולי הענן.

ונשמת את ריחו של התלם נשום ורגוע,

וראית את השמש בראי השלולית הזהוב,

ופשוטים הדברים וחיים, ומותר בם לנגוע,

ומותר, ומותר לאהוב.

את תלכי בשדה. לבדך, לא נצרבת בלהט

השרפות, בדרכים שסמרו מאימה ומדם.

וביושר לבב שוב תהיי ענווה ונכנעת

כאחד הדשאים, כאחד האדם.

# data[].attributes.body
הדברה לפי המפרט הכללי לעבודות הבנייה ("הספר הכחול")

# data[].attributes.attachment_caption
Manifesto 'Geluksvogels' (Lucky Ones) - LOLA

# data[].attributes.body
LOLA || Living in the Nature-Based City

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A city without nature is an unpleasant and unliveable place to be. We need nature around us to be healthy and happy. But cities are where most people live furthest away from nature. Site developer AM is therefore committed to creating more nature in the city. To take this a step forward, AM is publishing the manifesto 'Geluksvogels' (Lucky Ones) together with LOLA Landscape Architects, containing ten principles to contribute to the national movement to make cities and villages more natural.
People who live in the nature-based city are seen by AM and LOLA as lucky: they don't have to choose, because they live in the city and in nature. The manifesto describes in ten principles how the city can be nature-based: a new way of designing, developing and financing nature in the city.

The bilingual 64-paged 'Geluksvogels' manifesto, designed by Off Grid studio, is both a plea and a promise to add more green, natural space to the city in all AM and LOLA projects, for example by planting more trees, opening the streets for water and planting, by mixing high and low-rise buildings with nature, and using roofs as much as possible as usable space for people, plants and animals.

In site developments it is important to look at the city through the eyes of nature, for example: how do animals use the city, what do they need? By attuning the design of the city to the needs of nature, and by allowing city residents to enjoy nature as much as possible, a better city and more happiness are created.

The manifesto is available through the website Geluksvogels.info and through the kiosk of Rotterdamse Dakendagen. The proceeds are donated to charities such as the IVN and the Rotterdamse Dakendagen. Visit www.geluksvogels.info for the full manifesto with an explanation of all the principles (NL/EN).

# data[].attributes.attachment_link.title
Manifesto 'Geluksvogels' (Lucky Ones) - LOLA

# data[].attributes.attachment_link.description
A city without nature is an unpleasant and unliveable place to be. We need nature around us to be healthy and happy. But cities are where most people live furthest away from nature. Site developer AM is therefore committed to creating more nature in the city.

# data[].attributes.headline
Weaver || The ecological relations of roots

# data[].attributes.subject
Weaver || The ecological relations of roots

# data[].attributes.body
https://archive.org/details/ecologicalrelati00weav/page/26/mode/2up

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Wagon-landscaping: The temporary garden "Jardin des Joyeux" (happy garden) took place in 2016, on a car park area located in the heart of Maladrerie garden-city, in Aubervilliers (Paris surroundings). This abandoned parking has been destroyed in 2015 and was considered by inhabitants as a none interest wasteland, kind of backyard and noisy place, just next to social buildings. In a context of urban renovation, this place progressively changed around. Social landlord decided, with "extra low" budget to transform this car park in a garden, in accordance to the garden-city, offering new way of living and looking to the people around.

The garden concept emphazises site and its arid context :
- creating a place inspired by the XIX-th century Alpine gardens, where rich and ornamental plants grow on poor soils.
- developing a rock garden inspired by XIX-th century english gardens, using asphalt and concrete as a basement for planting, without any exportation

Project ambition is to transform a poor mineral place in a biodiversity garden, recycling materials on site with no exportation, enriching soil and planting various plants species. We wanted to develop "low-tech" landscape project. In that way, more than 200 species of plants chosen for their behaviour in extreme conditions (drought, poor soils and shallow grounds, variations of temperatures...) and their self development (adapted to rare and punctual maintenance) were planted.

Garden is organized in four parallel areas :
"succulent garden", based on gravels, where sedums proliferate
"central meadow", where is condensed diversity of perennials, shrubs and seeding
"path", a pre-existing pavement, offer visitors to walk inside the garden
"planted edge", where bushes and pioneer trees create visual limit garden and living dwellings.

Jardin des Joyeux, Aubervilliers, France

Designer and Builder: Wagon-landscaping
Customer : OPH Aubervilliers
design year : 2016
year of construction : 2016
area : 1600 m2
budget : 35 000 €
image credits: wagon landscaping

# data[].attributes.attachment_link.description
Wagon-landscaping: The temporary garden "Jardin des Joyeux" (happy garden) took place in 2016, on a car park area located in the heart of Maladrerie garden-city, in Aubervilliers (Paris surroundings). This abandoned parking has been destroyed in 2015 and was considered by inhabitants as a none interest wasteland, kind of backyard and noisy place, just next [...]

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
View this post on Instagram

A post shared by Marshmallow Laser Feast (@marshmallowlaserfeast)

# data[].attributes.body
Cracks in the System

Stories of Meidling's

Unregistered Trees

# data[].attributes.attachment_link.description
AA Visiting School Slovenia (AAVSS) is a experimental teaching and research programme as a part of AA Visiting School at Architectural Association, London. Applications for the 2015 programme 4 - 17 July are now open!

# data[].attributes.body
פוסט שפורסם בפייסבוק אודות ריסוס בקוטלי עשבים בגבעת התיתורה

# data[].attributes.attachment_link.description
עיריית מודיעין מכבים רעות - נא לא לרסס בקוטלי עשבים את אזור השבילים בגבעת התיתורה. הנושא עולה כל שנתיים, אתם מבטיחים לא לרסס, ובאמת שנה אחת עובדים יפה עם חרמש - אבל נראה שהזכרון הארגוני שלכם לוקה,...

# data[].attributes.attachment_caption
Chernobyl tour | CHERNOBYLwel.come | 1080p

# data[].attributes.body
לקריאה נוספת

# data[].attributes.attachment_link.title
Chernobyl tour | CHERNOBYLwel.come | 1080p

# data[].attributes.attachment_caption
When Plants Take Over with Sir David Attenborough | The Green Planet |BBC Earth

# data[].attributes.attachment_link.title
When Plants Take Over with Sir David Attenborough | The Green Planet |BBC Earth