# data[].attributes.headline
Килина – це молода п

# data[].attributes.body
Килина – це молода повновида молодиця, в червоній хустці з торочками, в бурячковій спідниці, дрібно та рівно зафалдованій; так само зафалдований зелений фартух з нашитими на ньому білими, червоними та жовтими стяжками; сорочка густо натикана червоним та синім, намисто дзвонить дукачами на білій, пухкій шиї, міцна крайка тісно перетягає стан і від того кругла, заживна постать здається ще розкішною.Образ Килини у творі Лісова пісня втілює людську бездуховність, егоїзм та лукавість. Він контрастує з образом Мавки і є близьким до образу матері Лукаша. Хоч спочатку ми спостерігаємо Килину працьовитою господаркою, але у третій частині показано її конфлікт з мамою Лукаша за її неробство. Килина підступна жінка, тому що знаючи про кохання Лукаша і Мавки все ж таки зваблює молодика, чим завдає сильних страждань Мавці. Килина в житті цінує лише матеріальні цінності (у неї дороге вбрання і худоба – «корова турського заводу»), а душа її не здатна до справжніх почуттів

Попова

# data[].attributes.body
Образ Килини у творі Лісова пісня втілює людську бездуховність, егоїзм та лукавість. Він контрастує з образом Мавки і є близьким до образу матері Лукаша. Хоч спочатку ми спостерігаємо Килину працьовитою господаркою, але у третій частині показано її конфлікт з мамою Лукаша за її неробство. Килина підступна жінка, тому що знаючи про кохання Лукаша і Мавки все ж таки зваблює молодика, чим завдає сильних страждань Мавці. Килина в житті цінує лише матеріальні цінності (у неї дороге вбрання і худоба — «корова турського заводу»), а душа її не здатна до справжніх почуттів. Образ Калини — це постать насамперед трагічна. І трагізм цей полягає в тому: що їй не дано більше, ніж іншим, як, наприклад, дядькові Леву чи Лукашеві. Зрештою, вона така, як і більшість із нас, а тому, насправді, викликає не осуд, а співчуття як людина, у якої через певні внутрішні (і зовнішні) причини не склалося щасливе життя Калина — це молода повновида молодиця, в червоній хустці з торочками, в бурячковій спідниці, дрібно та рівно зафалдованій; так само зафалдований зелений фартух з нашитими на ньому білими, червоними та жовтими стяжками; сорочка густо натикана червоним та синім, намисто дзвонить дукачами на білій, пухкій шиї, міцна крайка тісно перетягає стан і від того кругла, заживна постать здається ще розкішною.
Образ Килини «Лісова пісня» є символом ненажерливості, непримиренності, насильства й ненависті, це людина, в якої немає нічого святого,

Поліщук Олени

# data[].attributes.headline
Цей персонаж поетеса описала так: «Лев уже старий чоловік, поважний і дуже добрий з виду: по-поліському довге волосся білими хвилями спускається на плечі з-під сивої товстяної шапки-рогатки; убраний Лев у полотняну одежу і в ясно-сиву, майже білу свиту; на ногах постоли, в руках кловня (малий ятірець), коло пояса на ремінці ножик, через плече виплетений з лика кошіль (торба) на широкому ремені…»

# data[].attributes.subject
Цей персонаж поетеса описала так: «Лев уже старий чоловік, поважний і дуже добрий з виду: по-поліському довге волосся білими хвилями спускається на плечі з-під сивої товстяної шапки-рогатки; убраний Лев у полотняну одежу і в ясно-сиву, майже білу свиту; на ногах постоли, в руках кловня (малий ятірець), коло пояса на ремінці ножик, через плече виплетений з лика кошіль (торба) на широкому ремені…»

# data[].attributes.body
Гнатюк Назар

# data[].attributes.headline
Характеристика ПерелесникаУ драмі-феєрії це гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним волоссям, з чорними бровами і блискучими очима. У словнику Б. Грінченка зазначено, що первинне значення цього слова –  «спокусник». Так у на­роді називали біса чи чорта у вигляді вогняного змія (метеор), який літає до жінок. Перелесник, улесливо в’ючись біля Мавки, говорить їй: «Линьмо, линьмо в гори! Там мої сестриці, там гірські русалки, вільні Літавиці, будуть танцюва­ти коло по травиці, наче блискавиці

# data[].attributes.subject
Характеристика ПерелесникаУ драмі-феєрії це гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним волоссям, з чорними бровами і блискучими очима. У словнику Б. Грінченка зазначено, що первинне значення цього слова –  «спокусник». Так у на­роді називали біса чи чорта у вигляді вогняного змія (метеор), який літає до жінок. Перелесник, улесливо в’ючись біля Мавки, говорить їй: «Линьмо, линьмо в гори! Там мої сестриці, там гірські русалки, вільні Літавиці, будуть танцюва­ти коло по травиці, наче блискавиці

# data[].attributes.body
Мельничук

# data[].attributes.headline
Цей образ уособлює кращі риси волинського селянина-трудівника — чесність, споконвічну народну мудрість, практичний досвід, розуміння природи й турботу про її збереження. Цей мудрий поліський дід із благородним серцем стоїть осторонь дрібничкових, міщанських сварок, власницького користолюбства. У взаєминах дядька Лева з фантастичними мешканцями лісу, озера, поля розкриваються народні погляди на природу — воду, болото, ліс тощо.

# data[].attributes.subject
Цей образ уособлює кращі риси волинського селянина-трудівника — чесність, споконвічну народну мудрість, практичний досвід, розуміння природи й турботу про її збереження. Цей мудрий поліський дід із благородним серцем стоїть осторонь дрібничкових, міщанських сварок, власницького користолюбства. У взаєминах дядька Лева з фантастичними мешканцями лісу, озера, поля розкриваються народні погляди на природу — воду, болото, ліс тощо.

# data[].attributes.body
Артем Іщук

# data[].attributes.headline
Характеристика Лісовика

# data[].attributes.subject
Характеристика Лісовика

# data[].attributes.body
Лісовик – головна міфічна істота в лісі,оберігає лісовий світ.
«Малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям»
«У брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці»
Бубас Ангеліни

# data[].attributes.attachment_caption
Лукащук Максим

# data[].attributes.headline
Перелесник «…гарний 

# data[].attributes.body
Перелесник «…гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним, як вітер, волоссям, з чорними бровами, з блискучими очима». Це надзвичайно енергійний, жвавий, веселий лісовий хлопець, закоханий у Мавку, він допомагає їй у скрутні хвилини, намагається врятувати її життя.

# data[].attributes.headline
Для вульгарної та об

# data[].attributes.body
Для вульгарної та обмеженої Килини чи не найбільший життєвий скарб — «корова турського заводу» (тобто багатство й добре влаштований побут). Вона в житті так і не зазнала справжнього щастя, так і не збагнула, що духовно не перемогла Мавку.

Мавка про Килину після першої зустрічі сказала: «Лукашу, нехай ся жінка більше не приходить, — я не люблю її: вона лукава, як видра.»

Фурманчук Олена

# data[].attributes.headline
Цей персонаж

# data[].attributes.body
Цей персонаж поетеса описала так: «Лев уже старий чоловік, поважний і дуже добрий з виду: по-поліському довге волосся білими хвилями спускається на плечі з-під сивої товстяної шапки-рогатки; убраний Лев у полотняну одежу і в ясно-сиву, майже білу свиту; на ногах постоли, в руках кловня (малий ятірець), коло пояса на ремінці ножик, через плече виплетений з лика кошіль (торба) на широкому ремені…»

Василюк Назар

# data[].attributes.headline
Магас Ірина<

# data[].attributes.body
Магас Ірина

# data[].attributes.attachment_caption
Струнговська Дарина

# data[].attributes.headline
Образ Килини у творі

# data[].attributes.body
Образ Килини у творі Лісова пісня втілює людську бездуховність, егоїзм та лукавість. Він контрастує з образом Мавки і є близьким до образу матері Лукаша. Хоч спочатку ми спостерігаємо Килину працьовитою господаркою, але у третій частині показано її конфлікт з мамою Лукаша за її неробство.

# data[].attributes.headline
У драмі-феєрії це гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним волоссям, з чорними бровами і блискучими очима. У словнику Б. Грінченка зазначено, що первинне значення цього слова –  «спокусник». Так у на­роді називали біса чи чорта у вигляді вогняного змія (метеор), який літає до жінок. Перелесник, улесливо в’ючись біля Мавки, говорить їй: «Линьмо, линьмо в гори! Там мої сестриці, там гірські русалки, вільні Літавиці, будуть танцюва­ти коло по травиці, наче блискавиці».

# data[].attributes.subject
У драмі-феєрії це гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним волоссям, з чорними бровами і блискучими очима. У словнику Б. Грінченка зазначено, що первинне значення цього слова –  «спокусник». Так у на­роді називали біса чи чорта у вигляді вогняного змія (метеор), який літає до жінок. Перелесник, улесливо в’ючись біля Мавки, говорить їй: «Линьмо, линьмо в гори! Там мої сестриці, там гірські русалки, вільні Літавиці, будуть танцюва­ти коло по травиці, наче блискавиці».

# data[].attributes.body
Кравченко Артем

# data[].attributes.headline
 1 Ей! не вчись брехати,бо ще ти молодий! Язика шкода!                      2 …де ж є відьма в лісі?Відьми живуть по селах…                                 3 Що лісове, то не погане, сестро, —усякі скарби з ліса йдуть…                                 4 Хліб добрий, дівонько, а не людина.  

# data[].attributes.subject
 1 Ей! не вчись брехати,бо ще ти молодий! Язика шкода!                      2 …де ж є відьма в лісі?Відьми живуть по селах…                                 3 Що лісове, то не погане, сестро, —усякі скарби з ліса йдуть…                                 4 Хліб добрий, дівонько, а не людина.  

# data[].attributes.body
Заблоцького Максима

# data[].attributes.body
Міфічний герой, який залицявся за Мавкою. “Гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним, як вітер, волоссям, з чорними бровами, з блискучими очима. Він хоче обняти Мавку, вона ухиляється.”

Киба Гліб

# data[].attributes.headline
Не гідна ти дочкою лісу зватись!бо в тебе дух не вільний лісовий,а хатній рабський!

# data[].attributes.subject
Не гідна ти дочкою лісу зватись!бо в тебе дух не вільний лісовий,а хатній рабський!

# data[].attributes.body
Нестерук Зоряна

# data[].attributes.headline
«…малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці».Голова духів лісу, оберігає лісовий світ. Насторожено й суворо, проте справедливо ставиться до світу людей, застерігає Мавку, щоб вона трималася подалі від цього світу, оскільки знає, що люди загалом підступні та зрадливі.

# data[].attributes.subject
«…малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці».Голова духів лісу, оберігає лісовий світ. Насторожено й суворо, проте справедливо ставиться до світу людей, застерігає Мавку, щоб вона трималася подалі від цього світу, оскільки знає, що люди загалом підступні та зрадливі.

# data[].attributes.body
Бонюк Юлія

# data[].attributes.headline
Лісовик про Мавку:«Саму себе.Покинула високе верховіттяі низько на дрібні стежки спустилась.До кого ти подібна?До служебки, зарібниці,що працею гіркоюокрайчик щастя хтіла заробитиі не змогла, та ще останній соромїй не дає жебрачкою зробитись.Згадай, якою ти була в ту ніч,коли твоє кохання розцвілося:була ти наче лісова царівнау зорянім вінку на темних косах, — тоді жадібно руки простягалодо тебе щастя і несло дари !»

# data[].attributes.subject
Лісовик про Мавку:«Саму себе.Покинула високе верховіттяі низько на дрібні стежки спустилась.До кого ти подібна?До служебки, зарібниці,що працею гіркоюокрайчик щастя хтіла заробитиі не змогла, та ще останній соромїй не дає жебрачкою зробитись.Згадай, якою ти була в ту ніч,коли твоє кохання розцвілося:була ти наче лісова царівнау зорянім вінку на темних косах, — тоді жадібно руки простягалодо тебе щастя і несло дари !»

# data[].attributes.body
Баранюк Дарʼя

# data[].attributes.headline
У «Лісовій пісні» Лісовик – це малий борода­тий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барвів кори, у волохатій шапці з куниці. Звертаючись до Русалки, він говорить: «Ось тута мають хижу будувати,— я й то не бороню, аби не брали сирого дерева». Цю заповідь Лісовика знають усі лісові істоти. Пригадаймо сцену, коли мати Лукаша змушува­ла його городити тин, то рубати сирі дерева  Мавка заборонила.

# data[].attributes.subject
У «Лісовій пісні» Лісовик – це малий борода­тий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барвів кори, у волохатій шапці з куниці. Звертаючись до Русалки, він говорить: «Ось тута мають хижу будувати,— я й то не бороню, аби не брали сирого дерева». Цю заповідь Лісовика знають усі лісові істоти. Пригадаймо сцену, коли мати Лукаша змушува­ла його городити тин, то рубати сирі дерева  Мавка заборонила.

# data[].attributes.body
Папірник Евеліна

# data[].attributes.attachment_caption
Сироїд Валерія 

# data[].attributes.headline
Цитати до образу Килини з твору "Лісова пісня":

# data[].attributes.subject
Цитати до образу Килини з твору "Лісова пісня":

# data[].attributes.body
~Завзятість: "Килина який час так само завзято жне, потім розгинається, випростується, дивиться на похиленого над снопами Лукаша, всміхається, трьома широкими кроками прискакує до нього і пацає з виляском долонею по плечах".

~Лукаш про Килину: "Яка ти бистра!  Ось ліпше не займай, бо поборю! "

~Зовнішність: "...молода повновида молодиця, в червоній хустці з торочками, в бурячковій спідниці, дрібно та рівно зафалдованій; так само зафалдований і зелений фартух з нашитими на ньому білими, червоними та жовтими стяжками; сорочка густо натикана червоним та синім, намисто дзвонить дукачами на білій пухкій шиї, міцна крайка тісно перетягає стан, і від того кругла, заживна постать здається ще розкішнішою. Молодиця йде замашистою ходою, аж стара ледве поспіває за нею".

~Лукавість Килини: "Лукашу,  нехай ся жінка більше не приходить, -  я не люблю її: вона лукава,  як видра".

# data[].attributes.headline
Перелесник – залицяється до Мавки. Він є символом молодості та волі.

# data[].attributes.subject
Перелесник – залицяється до Мавки. Він є символом молодості та волі.

# data[].attributes.body
«…гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним, як вітер, волоссям, з чорними бровами, з блискучими очима».
Це надзвичайно енергійний, жвавий, веселий лісовий хлопець, закоханий у Мавку, він допомагає їй у скрутні хвилини, намагається врятувати її життя.
Кирилюк Валерія.

# data[].attributes.headline
«…малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці».

# data[].attributes.subject
«…малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям; у брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці».

# data[].attributes.body
Голова духів лісу, оберігає лісовий світ. Насторожено й суворо, проте справедливо ставиться до світу людей, застерігає Мавку, щоб вона трималася подалі від цього світу, оскільки знає, що люди загалом підступні та зрадливі.
Кирилюк Валерія

# data[].attributes.body
Дядько Лев завжди добрий, щирий, вірний своєму слову, він розуміє красу й силу лісу, охороняє його до самої своєї смерті. Зате й природа та всі її створіння шанують дядька Лева, бо він є живим прикладом гармонії у взаєминах людини і природи. Дядько Лев виступає розумним володарем сил природи, який живе у злагоді з нею.

Поліщук Олени

# data[].attributes.headline
Килина – це молода п

# data[].attributes.body
Килина – це молода повновида молодиця, в червоній хустці з торочками, в бурячковій спідниці, дрібно та рівно зафалдованій; так само зафалдований зелений фартух з нашитими на ньому білими, червоними та жовтими стяжками; сорочка густо натикана червоним та синім, намисто дзвонить дукачами на білій, пухкій шиї, міцна крайка тісно перетягає стан і від того кругла, заживна постать здається ще розкішною.
Прус Вікторія

# data[].attributes.headline
Дядько Лев – позитивний, добрий і розумний персонаж. Він є втіленням людської гармонії з природою. Цей чоловік уособлює глибоку народну мудрість, чесність, правдивість, тонке розуміння краси природи і людей.    Цегельник Дар'я

# data[].attributes.subject
Дядько Лев – позитивний, добрий і розумний персонаж. Він є втіленням людської гармонії з природою. Цей чоловік уособлює глибоку народну мудрість, чесність, правдивість, тонке розуміння краси природи і людей.    Цегельник Дар'я

# data[].attributes.headline
Килина – підступна та лукава жінка, яка зваблює чужого молодика і завдає інші люблячій людині страждань.

# data[].attributes.subject
Килина – підступна та лукава жінка, яка зваблює чужого молодика і завдає інші люблячій людині страждань.

# data[].attributes.body
Образ Калини викликає співчуття як людина, у якої через певні внутрішні (і зовнішні) причини не склалося щасливе життя. Калина — це молода повновида молодиця, в червоній хустці з торочками, в бурячковій спідниці, дрібно та рівно зафалдованій; так само зафалдований зелений фартух з нашитими на ньому білими, червоними та жовтими стяжками; сорочка густо натикана червоним та синім, намисто дзвонить дукачами на білій, пухкій шиї, міцна крайка тісно перетягає стан і від того кругла, заживна постать здається ще розкішною.

Образ Килини «Лісова пісня» є символом ненажерливості, непримиренності, насильства й ненависті, це людина, в якої немає нічого святого.
Примак Маргарити

# data[].attributes.headline
Мавка виступає як не

# data[].attributes.body
Мавка виступає як невмируща сила природи, як безсмертна краса.

Попова Людмила

# data[].attributes.headline
   «Дяка щира тобі, ніченько–чарівниченько,       Що закрила ти моє личенько!       І вам, стежечки, як мережечки,       Що вели мене до березочки!       Ой, сховай мене, ти, сестриченько!»

# data[].attributes.subject
   «Дяка щира тобі, ніченько–чарівниченько,       Що закрила ти моє личенько!       І вам, стежечки, як мережечки,       Що вели мене до березочки!       Ой, сховай мене, ти, сестриченько!»

# data[].attributes.body
Гнатюк Назар

# data[].attributes.headline
Мавка – це маленька часточка природи, яка вимагає до себе дбайливого ставлення. Леся Українка наділила Мавку співучою, подібною до дзюрчання струмка, мовою, дала ій прекрасну вроду. Вона розуміє мову дерев, квітів. Вона сама, як ніжний пролісок, шо радіє першому сонячному промінчику. Устами лісової дівчини поетеса розповідає про символічні образи дикої рожі, ясена, берези, вільхи, осики, дуба, терена, клена, глоду.

# data[].attributes.subject
Мавка – це маленька часточка природи, яка вимагає до себе дбайливого ставлення. Леся Українка наділила Мавку співучою, подібною до дзюрчання струмка, мовою, дала ій прекрасну вроду. Вона розуміє мову дерев, квітів. Вона сама, як ніжний пролісок, шо радіє першому сонячному промінчику. Устами лісової дівчини поетеса розповідає про символічні образи дикої рожі, ясена, берези, вільхи, осики, дуба, терена, клена, глоду.

# data[].attributes.body
Попова Людмила

# data[].attributes.headline
Мати Лукаша - доросла жінка з досвідом. Скупа, заздрісна, причеплива й егоїстична. Жорстоко ставиться до Мавки, Але потім шкодує про це. Дуже любила сина, але завжди казала, щоб Лукаш працював. Мати Лукаша є уособленням обмеженої людини, яка вбачає щастя у володінні майном і примноженні власності. Тож не дивно, що серед двох можливих невісток вона обирає ту, яка ближча їй по духу — Килину

# data[].attributes.subject
Мати Лукаша - доросла жінка з досвідом. Скупа, заздрісна, причеплива й егоїстична. Жорстоко ставиться до Мавки, Але потім шкодує про це. Дуже любила сина, але завжди казала, щоб Лукаш працював. Мати Лукаша є уособленням обмеженої людини, яка вбачає щастя у володінні майном і примноженні власності. Тож не дивно, що серед двох можливих невісток вона обирає ту, яка ближча їй по духу — Килину

# data[].attributes.body
Солошак Богдан

# data[].attributes.headline
Мати каже Лукашеві про Мавку:«Одчепися з такою поміччю! Потрібні ті квітки! Та ж я не маю у себе в хаті дівки на виданню… Йому квітки та співи в голові!»Коли на подвір’ї з’являється Мавка, мати Лукаша їй каже, що не слід дівці так чіплятися до парубка, але лісовій красуні ці людські міркування не зрозумілі:

# data[].attributes.subject
Мати каже Лукашеві про Мавку:«Одчепися з такою поміччю! Потрібні ті квітки! Та ж я не маю у себе в хаті дівки на виданню… Йому квітки та співи в голові!»Коли на подвір’ї з’являється Мавка, мати Лукаша їй каже, що не слід дівці так чіплятися до парубка, але лісовій красуні ці людські міркування не зрозумілі:

# data[].attributes.headline
Лукаш уособлює творчу людину, яка втрачає свою особистість та свій талант, поступившись своїм ваганням та матеріальним інтересам. Леся Українка зображує Лукаша таким: «дуже молодий хлопець, гарний, чорнобривий і стрункий, в очах ще є щось дитяче». Спочатку відкритий та чистий душею, він поступово втрачає барви внутрішньої палітри та губить не тільки своє кохання до Мавки, її саму вкупі з надією на щастя, а ще й зраджує таким чином самого себе, за що й несе покарання перетворенням на вовкулаку.

# data[].attributes.subject
Лукаш уособлює творчу людину, яка втрачає свою особистість та свій талант, поступившись своїм ваганням та матеріальним інтересам. Леся Українка зображує Лукаша таким: «дуже молодий хлопець, гарний, чорнобривий і стрункий, в очах ще є щось дитяче». Спочатку відкритий та чистий душею, він поступово втрачає барви внутрішньої палітри та губить не тільки своє кохання до Мавки, її саму вкупі з надією на щастя, а ще й зраджує таким чином самого себе, за що й несе покарання перетворенням на вовкулаку.

# data[].attributes.body
Магас Ірина

# data[].attributes.headline
Характеристика Лукаш

# data[].attributes.body
Характеристика Лукаша

Образ селянського парубка Лукаша є цетральним у творі. Він не лише вродливий, а й має надзвичайний музичний талант, чутливе ніжне серце, потяг до прекрасного та любов до життя. На початку драми Лукаш є наївним, щирим і допитливим, він шанує старших, любить і цінує рідну природу.

Він закохується в лісову царівну Мавку. Тобто, долаючи всі встановлені людьми бар’єри, знаходять щастя у сильному і справжньому коханні. Лукаш мав дар, на який не зважали інші люди, який не усвідомлював навіть сам, і тільки дитя природи Мавка змогла той дар оцінити.

Бубас Ангеліни

# data[].attributes.attachment_caption
Сироїд Валерія 

# data[].attributes.body
Дядько Лев завжди добрий, щирий, вірний своєму слову, він розуміє красу й силу лісу, охороняє його до самої своєї смерті. Зате й природа та всі її створіння шанують дядька Лева, бо він є живим прикладом гармонії у взаєминах людини і природи. Дядько Лев виступає розумним володарем сил природи, який живе у злагоді з нею.

# data[].attributes.headline
Образ Мавки 

# data[].attributes.body
Образ Мавки є символом ідеальної, гармонійної людини, яка узгоджує свої потреби із законами природи, пізнає світ через своє «я», живе любов’ю до людини і здатна на самопожертву в ім’я людини, вона має «в серці те, що не вмирає». Отже, Мавка є втіленням всього доброго, гарного, світлого, є втіленням вимріяного щастя.

Гнатюк Назар

# data[].attributes.headline
Цитата про Лукаш.

# data[].attributes.subject
Цитата про Лукаш.

# data[].attributes.body
Л у к а ш: Нащо так? Аж страшно,

як ти очима в душу зазираєш…

Я так не можу! Говори, жартуй,

питай мене, кажи, що любиш, смійся…

Звичайний сільський хлопчина й не здогадується, які сили пробудило кохання в лісовій істоті, яке «огнисте диво» оновлення вона пережила. Лукаш не цінує «душі своєї цвіту», не знає, які дива може творити тихий голос його сопілки. Щедрі поклади поезії й краси в його душі вкриті шаром буденщини, черствого житейського практицизму. Вони явилися Мавці весняної місячної ночі, але сам Лукаш і занедбав їх під стріхою хати, під впливом матері й Килини.
Джерело: https://dovidka.biz.ua/lisova-pisnya-lukash. Нестерук Зоряна

# data[].attributes.headline
Лісовик так каже про

# data[].attributes.body
Лісовик так каже про дядька Лева: «Люблю старого. Таж якби не він, давно б уже не стало сього дуба, що стільки бачив наших рад, і танців, і лісових великих таємниць. Вже німці міряли його, навколо втрьох постававши, обсягли руками — і ледве що стікло. Давали гроші — таляри биті, людям дуже милі, та дядько Лев заклявся на життя, що дуба він повік не дасть рубати.»

Олена Фурманчук

# data[].attributes.headline
Мавка – це маленька часточка природи, яка вимагає до себе дбайливого ставлення. Леся Українка наділила Мавку співучою, подібною до дзюрчання струмка, мовою, дала ій прекрасну вроду. Вона розуміє мову дерев, квітів.

# data[].attributes.subject
Мавка – це маленька часточка природи, яка вимагає до себе дбайливого ставлення. Леся Українка наділила Мавку співучою, подібною до дзюрчання струмка, мовою, дала ій прекрасну вроду. Вона розуміє мову дерев, квітів.

# data[].attributes.body
Заблоцький Максим

# data[].attributes.headline
Старша сестра Лева, яка була вдовою. Вона, дбаючи про щастя свого сина, стала прихильницею загальної ідеї про те, що майно - це єдиний ключ до щастя.

# data[].attributes.subject
Старша сестра Лева, яка була вдовою. Вона, дбаючи про щастя свого сина, стала прихильницею загальної ідеї про те, що майно - це єдиний ключ до щастя.

# data[].attributes.body
Киба Гліб

# data[].attributes.headline
«З лісу виходить Лукаш, худий, з довгим волоссям, без свити, без шапки.» (Лікаш у кінці твору) «Лукаш сидить сам, прихилившись до берези, з сопілкою в руках, очі йому заплющені, на устах застиг щасливий усміх. Він сидить без руху. Сніг шапкою наліг йому на голову, запорошив усю постать і падає, падає без кінця…» (Лукаш загинув)

# data[].attributes.subject
«З лісу виходить Лукаш, худий, з довгим волоссям, без свити, без шапки.» (Лікаш у кінці твору) «Лукаш сидить сам, прихилившись до берези, з сопілкою в руках, очі йому заплющені, на устах застиг щасливий усміх. Він сидить без руху. Сніг шапкою наліг йому на голову, запорошив усю постать і падає, падає без кінця…» (Лукаш загинув)

# data[].attributes.body
Баранюк Дар'я

# data[].attributes.headline
«Лукаш — дуже молодий хлопець, гарний, чорнобривий, стрункий, в очах ще є щось дитяче; убраний так само в полотняну одежу, тільки з тоншого полотна; сорочка випущена, мережана біллю, з виложистим коміром, підперезана червоним поясом, коло коміра і на чохлах червоні застіжки; свити він не має; на голові бриль; на поясі ножик і ківшик з лика на мотузку.»

# data[].attributes.subject
«Лукаш — дуже молодий хлопець, гарний, чорнобривий, стрункий, в очах ще є щось дитяче; убраний так само в полотняну одежу, тільки з тоншого полотна; сорочка випущена, мережана біллю, з виложистим коміром, підперезана червоним поясом, коло коміра і на чохлах червоні застіжки; свити він не має; на голові бриль; на поясі ножик і ківшик з лика на мотузку.»

# data[].attributes.body
Бонюк Юлія

# data[].attributes.headline
Мати Лукаша — скупа, заздрісна, причеплива й егоїстична. Вона жорстоко ставиться до Мавки, але потім шкодує про це.

# data[].attributes.subject
Мати Лукаша — скупа, заздрісна, причеплива й егоїстична. Вона жорстоко ставиться до Мавки, але потім шкодує про це.

# data[].attributes.body
Кравченко Артем

# data[].attributes.headline
Для свого ко

# data[].attributes.body
Для свого кохання Мавка забула все. Покинула рідний ліс, волю, красу, зробилася служебкою і …не заробила ласки Лукаша, бо груба проза життя перемогла натхненну душу Мавки. Мавка зів’яла… Згоріла Мавка від кохання і від горя, але не нарікає на свого любого Лукаша: він занапастив її і разом з тим дав ій життя

Василюк Назар

# data[].attributes.headline
Мавка – це м

# data[].attributes.body
Мавка – це маленька часточка природи, яка вимагає до себе дбайливого ставлення. Леся Українка наділила Мавку співучою, подібною до дзюрчання струмка, мовою, дала ій прекрасну вроду. Вона розуміє мову дерев, квітів. Вона сама, як ніжний пролісок, шо радіє першому сонячному промінчику. Устами лісової дівчини поетеса розповідає про символічні образи дикої рожі, ясена, берези, вільхи, осики, дуба, терена, клена, глоду.

Василюк Назар

# data[].attributes.attachment_caption
Лукащук Максим

# data[].attributes.headline
Мати Лукаша настільки душевно згрубіла, що не помічає навіть Мавчиної вроди, а згадує про її чесноти лише тоді, коли «лукава, як видра, хижа, наче рись» Килина демонструє свою справжню натуру.

# data[].attributes.subject
Мати Лукаша настільки душевно згрубіла, що не помічає навіть Мавчиної вроди, а згадує про її чесноти лише тоді, коли «лукава, як видра, хижа, наче рись» Килина демонструє свою справжню натуру.

# data[].attributes.headline
Мавка – це символ кохання і вічно молодої весни. Все прекрасне в неї асоціюється з чудовою музикою весни, яку почула від Лукаша. ЇЇ не може захопити Перелесник, який втілює молодість, вроду і пристрасну любов. Вона прагне не лише пристрасті, а й духовної спорідненості і любові на все життя. Глибоке і самовіддане кохання до Лукаша – найкращий цвіт її душі.

# data[].attributes.subject
Мавка – це символ кохання і вічно молодої весни. Все прекрасне в неї асоціюється з чудовою музикою весни, яку почула від Лукаша. ЇЇ не може захопити Перелесник, який втілює молодість, вроду і пристрасну любов. Вона прагне не лише пристрасті, а й духовної спорідненості і любові на все життя. Глибоке і самовіддане кохання до Лукаша – найкращий цвіт її душі.

# data[].attributes.body
Артем Іщук

# data[].attributes.attachment_caption
Папірник Евеліна

# data[].attributes.headline
Лукаш — зовсім молодий хлопець («в очах ще має щось дитяче», — читаємо в ремарці), він людина, тому й по-людському розуміє любов як потаємне незбагненне почуття. А для Мавки, як і решти лісових створінь, це цілком природний стан. Проте її любов до Лукаша зовсім не подібна на легкодумні залицяння з Перелесником, які вона знала до цього. 

# data[].attributes.subject
Лукаш — зовсім молодий хлопець («в очах ще має щось дитяче», — читаємо в ремарці), він людина, тому й по-людському розуміє любов як потаємне незбагненне почуття. А для Мавки, як і решти лісових створінь, це цілком природний стан. Проте її любов до Лукаша зовсім не подібна на легкодумні залицяння з Перелесником, які вона знала до цього. 

# data[].attributes.attachment_caption
Струнговська Дарина

# data[].attributes.headline
Образ дядька Лева – 

# data[].attributes.body
Образ дядька Лева – один із найбільш позитивних серед людських персонажів твору. Він знав що протиставити себе природі, знехтувати її закони — значить підрубати гілку, на якій сидиш. Таке ставлення до природи дядько Лев виховував і у свого небожа Лукаша.