# data[].attributes.body
Danas (17.2.) smo proveli predivan dan u Bragi, Portugalu. Posjetili smo svetište Nossa Senhora do Sameiro, jedno od najvažnijih marijanskih svetišta u Portugalu, s kojeg se pruža spektakularan pogled. Posjetili smo svetište Bom Jesus do Monte, gdje smo se divili veličanstvenom baroknom stubištu i panoramskom pogledu na grad. Zatim smo istražili centar Brage, prošetali povijesnim ulicama, uživali u lokalnoj atmosferi i vidjeli znamenite trgove i crkve. Dan smo završili puni dojmova o bogatoj povijesti i ljepoti ovog portugalskog grada.

# data[].attributes.body
danas(18.2.) je dan bio neisplaniran i nije bio naporan sto mi i pase. dorucak je bio kao i inace u 7 te smo poslje dorucka otisle u nasu sobu malo se odmorile, spremile, i krenule sa prijateljima prema centru Brage kako smo imali slobodno do 14.30. Istrazivali smo ulice centra, razne trgovine i otisli smo na rucak. Zatim nas je oko 14.30 na busnoj stanici preko puta hotela pokupila zena koja nas je vodila do mentora i mjesta gdje cemo radit narednih 10 dana. Upoznavanje je bilo brzo i kratko, mentor sa kojim smo pricali bio je vrlo drag i vesel, a ovaj drugi se cinio ne zainteresiranim i pomalo ljutim. zatim smo se vratili u hotel, malo smo se odmorile, presvukle i uputile smo se ponovno u centar jer smo imale slobodno do 19.30. U centru smo se malo setale, razgledavale, posjetile par zanimljivj trgovina i sjele u jedan predivam kafic na kavu. Zatim smo se vratile u hotel i otisle na veceru koju necu komentirat. Ja i par prijatelja smo naručili hranu poslije vecere jer smo ostali gladi kako nismo nista jeli na veceri. Zatim smo bili vani, na terasi hotela, jeli, pricali, zezali se i potom se svatko uputio u svoje sobe.

# data[].attributes.body
danas (19.2.) je bio prvi dan na poslu. pokupili su nas oko 10.15 i na vrijeme smo stigle na posao, makar je većini kasnio prijevoz. iskreno uopće mi se ne sviđa mjesto, niti ljudi... mentor je drag i sve ali doslovno je došao predstavio se rekao što da radimo ukratko i otišao i nismo ga više uopće vidjele. imam dojam da nemaju ništa pripremljeno za nas nego su nam dali prvi tlocrt koji su našli... čini mi se da su oni specijalizirani u crtanju i projektiranju vodo i elektro instalacija a to nije naša struka niti smo to učile, te je tlocrt koje smo dobile veoma kompliciran i pun grešaka koje smo morale ispravljat kako bi mogle napravit u sketcupu. također je mentor rekao da ako nešto ne znamo da nađemo na internetu.... osjećala sam se vrlo glupo jer nikad nismo radile takav tlocrt i došlo mi je da se tamo rasplačem, sve u svemu samo sam čekala da na satu piše 17.15 da se možemo spremit i ići natrag u smještaj. kad smo se vratile kao da mi je pao kamen da srca, otišle smo do trgovine sa prijateljima, zatim na tužnu večeru i poslije tog fijaska smo bili još malo vani ispred hotela te je onda svatko otišao u svoju sobu...

# data[].attributes.body
danas (20.2.) je na poslu bilo bolje, vjerovatno jer mentora nismo ni vidjele ni cule, nije dosao ali nema veze nama ne smeta bilo nam je top. rucale smo u dominosu, pizza je bila dobra al nije vrijedna 17.95 eura. keksi su im bas fini, onako su savrseno slatki hrskavi i mekani u sredini mmmm. U biti nakon pauze za rucak smo se vratile u ured i nastavile sa radom, i dalje nam nije skroz jasno sta trebamo raditi al nemamo koga pitat pa idemo na srecu i pozitivne misli. Btw u jednom trenutku je i ovaj ciko sta radi tu otisao i nije nista rekao i nije ga bilo jedno sat ipo... zavrsile smo ranije nego inace (u 17.05) pokupila nas je druga vozacica i rekla da i sutra zavrsavamo ranije (to boze). Kad smo se vratile u hotel smo se odmorile, otisle na veceru koja je zamislite bila jestiva. Nakon vecere sam jos sjedila ispred hotela na terasi sa prijateljima i pricali smo, i nakon jedno sat vremena je svatko otisao u svoju sobu.

# data[].attributes.body
danas (21.2.) je bilo ok nis posebno iskreno. opet nije bilo ni traga mentoru ali nema veze... zavrsile smo ranije i bila sam presretma. vrijeme je bilo interesantno, taman kad nam je bila pauza za rucak je tolko pocelo pljustat moj boze. otrcale smo do najbliže trgovime i tamo se grijale i usput kupile voce (hvala bogu). kad smo se vratile u hotel smo se odmarale do vecere i druzile se sa prijateljima. vecera je bila oke, ista juha, ista salata, kruh od prije 3 dana ALI pohano meso podgrijano i neko tijesto (ko mjesa tijesto i meso....) u biti bile smo poslije vecere jos vani na terasi od hotela i cekale glovo... to je manje vise to, nakon toga je svatko otisao u svoje sobe i zavrsile smo dam gledanjem you tubea.

# data[].attributes.body
danas(22.2.) je bilo TOPIC! isli smo u Lisabon trebalo nam je 5 sati, 5 SATI do tamo, vrijeme je ujutro bilo upitno, jako je padala kisa ali kasnije je bilo bas toplo i suncano. codic i vozac su imali neka preglupa pravila, morali smo ostavit hranu u onom za kofere dolje????? malo smo razgledavali sa vodickinjom koja mi je jako antipaticna i nezanimljiva i ne zainteresirana i prica ko u onom hororu quiet place.... u centru je bilo predivno, vidjela sam puno toga, a najbolji dio definitvno karneval. poslije 2 sitna i kratka sata u Lisabonu isli smo u Fatimu. Nis posebno iskreno, vecera je bila tamo i pogodite sta je bilo... slicna JUHA ISTA SALATA ISTI KRUH OD PRIJE 3 DANA ali bjelo meso riza sa mrkvom i pomfrit. i onda smo se uputili prema hotelu. kasno smo se vratili, bus je bio neudoban, ali neka stigli smo sretno i umorno.

# data[].attributes.body
23.2. DANAS JE NETKO UMRO PRED MOJIM OCIMA (nije clickbait) danas smo se jedva digli za dorucak, isli smo do trgovine i bili vani prije polaska. na putu prema stanici gdje nas kupi bus smo vidjeli nekog lika koji se samo srusio i pao direkt na glavu.... krv je sikljala i brat se uspio podic i reko da je dobro i da se ne sjeca pada??!?!? sretno smo svi zivi sa svim udovima u Porto. bilo je jako lijepo, neki su se malo gubili i kasnili ali nema veza. Porto mi je sve u svemu predivam grad, kupila sam si super suvenire i ostat ce mi dugo u sjecanju. rucali smo u nekom prefinom restoranu i hrana i konobar su bili top. nakon rucka smo razgledavali okolo i gledali ulicne plesace, makar nisam uspjela puno vidit, ali ovo sto jesam su bili brutalni. vecera je pogodite sta? bila ista logicno...meso je su bile kao neke fejk pljeskavice koje su imale okus po kartonu sa paprom. to je manje vise to poslije vecere smo otisli u nasu sobu i dosli su nam prijatelji i igrali smo kent i uno!

# data[].attributes.body
danas (26.2.) je bilo kao i svaki drugi dan, nista posebno, samo zivcani slomovi jer su programi tolko spori da je postalo nepodnošljivo. opet nije bilo mentora logicno, nista novo. rucale smo opet u meku jer onaj top talijanski restoran nije radio :(. jedva smo docekale kraj dana da vec jednom idemo u smjestaj dalje odavde hahaah. kad smo se vratile otisle smo jos do centra kupit jos neke suvenire sto jos nismo. vecera mi se nije svidila makar drugi kazu da je bila okej. nakon vecer smo se vratile u sobu i gledale izbor za srpsku pjesmu za euroviziju i nakon tog smo otisle spavati.

# data[].attributes.body
danas (27.2.) je bio zadnji dan prakse, hvala bogu. mentorov brat nas je docekao sav sretan i skakutav. bilo mu je zao sto nas vise nece vidjeti i rekao je da mora jednom doci kod nas u hrvatsku! od njih smo dobile keske i cokoladice kao poklonicice. kad smo se vratile u hotel malo smo se odmorile i krenule u centar, obavile sto smo htjele i otisle na veceru koja je bila dobra. poslije veceri smo se vratile u sobu i gledali smo Doru. nakon toga smo otisle spavatiii.

# data[].attributes.body
danas (28.2.) je bilo interesantno i puno emocija... imali smo organiziranu ceremoniju i rucak, hrana je bila upitna, dugo je trajalo, jako dosadno... nakon svega toga kad smo se vratili smo se malo odmorili i otisli smo se prosetat do centra jer nam je bilo dosadno. poslije vecere smo gledali doru i finale i pze i to je manje vise to.

# data[].attributes.body
danas (1.3.) smo bili u gradu Viana do Castelo. tamo je bilo jako lijepo, vrijeme je bilo predivno, najbolji dio mi je bio kad smo bili na plazi. ocean je predivan, doslo mi je da skocim cjela u vodu bas sam se htjela kupat nesto. nakon povratka u hotel otisli smo do braga parque soping centra i tamo malo bili i vratili se u hotel. vecera je bila okej... poslije vecere su nas profesorice vodile na palacinke koje su bile savrseneeee, prefine su bile. nakon tog smo se malo prosetali centrom i vratili se u hotel. spakirale smo se i otisle spavati da se naspavamo za put!

# data[].attributes.body
danas (25.2.) dan je krenuo kao i svaki, međutim danas se na praksi pojavio mentor?!?! znaci mi njega nismo vidjele od prvog radnog dana i jucer se pojavio... znaci on nama nije bio rekao apsolutno nista vezano za stan, kakvi su ljudi, sto rade, koji im je nacin zivota, koje stilove vole/ne vole itd. mi u biti nismo ni znale je li to uopce pravi stan ili neki imaginarni samo da vide kako radimo. i logicno sa nula informacija ja i Nela smo uređivale u našem stilu, ona u svom ja u svom. i dođe nas omiljeni jucer i kaze kako moje nije dobro jer je pretamno, zeni se nebi svidio, i tak to, a Nelino mu se svidilo (mislim stvarno je topic napravila) ali ona inace voli skandinavksi stil a ja sam vise za neki eklekticni ili mediteranski i onda nam je rekao da je to stan za neki par zena voli "clean, comfortable and simple". PA STA MI ODMA NISI REKO DEBILU RETARDIRANI A NE SAD PREDZADNJI DAN PRAKSE I SAD MORAM POLA STANA BRISAT.... JOS IMAS NERVU NESTO MI PRIGOVARAT A NEMA TE VIDJELA SA TE DVAPUT OTKAKO SAM TU I TO NE NA DUZE OD 10MIN. i on je kao "mentor". na onom prezentiranju sta sam naucila cu rec nista, ali oni bi mogli malo poradit na svojim datotekama koje su pune gresaka.i jos toliko steka cjeli sustav plakat cu, skoro sam zaplakala od ocaja i tri puta se kresao znaci kaos. u biti rucale smo u super taljianskom retoranu, vratile smo se u hotel, malo odmorile i otisle do centra sa prijateljima da kupim jos neke pokloncice za druge. vecera je bila iznenađujuce dobra, i zapravo sam vecerala.

# data[].attributes.body
danas (24.2.) je bio dosta chill dan. padala je kisa i bilo hladnije nego ovih dana. na praksi žnj kao i inace, bile su nas posjetit profesorice da vide gdje radimo i to. za rucak smo bile opet u meku jer sam ja umirala od gladi i nije mi se dalo dugo cekat u nekom restoranu i jos su mi pogrjesili narudzbu... u biti vratile smo se u ured i nastavile sa radom, prijevoz je malo kasnio po nas ali nema veze. kad smo stigle u hotel, malo smo se odmorile i onda nam je dosao prijatlje i pricali smo i onda smo otisli do trgovine prije vecere. vecera je mislim da i sami mozete pretpostavit sta je bilo. vecera je bila tolko fantasticna i bizarna da sam od muke opet narucila mek makar mi se vec bljuje od njega. dan sam zavrsila trac partijom sa prijateljima!