# data[].attributes.attachment_link.title
що таке фішинг

# data[].attributes.headline
Життя одне - спробуй його розфарбувати в яскраві емоції 

# data[].attributes.subject
Життя одне - спробуй його розфарбувати в яскраві емоції 

# data[].attributes.attachment_link.title
етика спілкування з батьками дитини з  ООП

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Віднайди свої

1. Коли важко рухатись - просто йди! Крок за кроком. В кожному кроці є сила, і це і є рух.

2. Той, хто не може витримати наше світло, стрибає по нашій тіні. Не звертай уваги на тих, хто бачить лише твою тінь. Бережи світло!

3. Близькість стає більшою там, де ми її цінуємо. Як відчувають свою цінність ті, хто з тобою поруч?

4. З дозволу чесності із собою може починатись розуміння інших. Що сьогодні дозволиш побачити в собі?

5. Мудрість - це вибір любові та розуміння там, де інші обирають злість та знецінення. Саме сьогодні - час для твоєї мудрості.

6. Усе приходить вчасно. Нам важливо робити свої кроки до бажаного та дочекатись. Сьогодні зроби, те що від тебе залежить.

7. У тобі - океан сил, мудрості та доброти. Дозволь собі відчути свою велич.

8. Замість слів - я не зможу, я не знаю, скажи: я ще не знаю, я ще не пробував. Це дасть сили і простір для того, щоб рухатись. Почни саме сьогодні.

9. Забери у інших владу, вирішувати, який\яка ти і на що ти здатен. Сила в тобі.

10. Мрії - дають нам шанс побачити майбутнє. Про що ти мрієш?

11. Коли ми стаємо для себе друзями, світ стає до нас більш дружнім. Що ти можеш зробити для себе, як для друга?

12. Якщо не зрозуміло - запитай! Це відкриває простір ясності та заощаджує сили.

13. Квіти розквітають вчасно - тоді, коли приходить їх час. І ти теж.

14. Ніхто не може у нас забрати того, що у нас всередині. Твої скарби сили - з тобою. (Які скарби ти в собі цінуєш?)

15. Хто ти для себе зараз - друг чи критик? Нехай твій внутрішній голос буде до тебе дружнім.

16. Кожна буря та ураган неодмінно закінчується - ти зможеш їх витримати, залишаючись собою. Ти впораєшся!

17. Коли навколо все змінюється - цінності стають віссю, за яку можна триматись. За яку цінність тримаєшся ти?

18. Ти - особлива унікальна мелодія, якої до тебе не було та не буде в світі. Звучи голосно!

19. Іноді наймудріше рішення - дозволити собі почати спочатку. Не тримайся за те, що змушує ставати менше. Обирай себе!

20. Радість - сила, яка додає сил. Що додасть тобі радості?

21. Твоє життя - це твій власний унікальний витвір та шедевр. Не порівнюй з іншими. Твори своє!

22. Помилки - часто сприймаються перешкодами, але вони - сходинки. Продовжуй йти!

23. Твоя усмішка для когось стане добрим знаком. Усміхнись!

24. Можливість відпочити - дає зростати нашій силі. Зроби паузу!

25. Поруч з тобою - світ стає теплішим. Прояви своє тепло!

26. Навіть в найменших діях та справах є зерня великого. Відзначай найменше. (найменшу дію, внесок)

27. Справжня близькість - дозволити собі та іншому бути собою. Будь близьким для себе!

28. Іноді те, що ми вважаємо своєю слабкістю - і є наша найбільша сила. Ти її бачиш? (ти бачиш свою силу?)

29. Коли ми порівнюємо себе з іншими, ми перестаємо бачити себе і свої справжні цілі. Рівняйся на себе! (І на свої мрії!)

30. Обіймай так, наче весь світ пригортаєш до серця. Інакше, навіщо тоді обійми?

31. Емоції - це спеції до нашого життя. Вони додають смаку. Але не переборщи з ними!

32. Відпочинок - не нагорода, а наше право. Скористайся ним!

33. Коли дорога зовсім невідома - достатньо зробити перший крок, щоби пройти її. Роби крок до своєї сили!

34. Щирість та відкритість - дар, якого не всі гідні. Бережи свої дари!

35. Уяви, що кожного разу, коли ти попри все дозволяєш собі відчувати - народжується нова квітка. Ти твориш сади та всесвіти. Відчувай!

36. Коли ми падаємо - наші переконання дають нам сили спертись та піднятись. У тебе завжди є сили піднятись!

37. Можна бути не досконалими, але цінними. Ти - цінність!

38. Нас визначають не наші помилки, а те, що ми робимо після того, як помилились. Що робиш ти?

39. Без пауз неможлива музика. Без зупинок неможливий шлях. Роби паузи, щоб звучати!

40. В тому, що здається простим, скривається найбільша цінність, досвід та глибина. Цінуй тих, хто робить складне - простим.

41. Коли ти не знаєш, куди йти, що є твоїм внутрішнім компасом, який показує напрямок?

42. У всіх наших емоцій є сила стати буревієм. Прислухайся до них, поки вони ще мов слабкий вітер.

43. Тільки наповнений має змогу ділитись. Дай собі наповнитись!

44. Відчувати - це дозволити собі бути життєвим.

45. Мудрість - більше слухає, ніж каже. Слухай, плекаючи мудрість.

46. Кожна емоція хоче бути дозволеною та почутою. Ти чуєш?

47. Кожен дощ у нашому житті приносить щось нове і обов'язково закінчиться. Твій також.

48. Серце та мудрість знають те, до чого розум ще міг не дорости. Що зараз каже твоє серце?

49. Щоб знайти відповідь, потрібно зупинитись. Можливо, саме зараз.

50. Коли не знаєш, з чого розпочати, зроби вдих та видих. Все важливе починається з них.

51. Помилка - часто найцінніший дарунок. Вона дає шанс на зміни. (Дозволь собі помилятись. (?)

52. Дай собі шанс стати більше - відпусти те, що не є більше твоїм!

53. Усмішка собі - це визнання того, що ми заслуговуємо на любов і підтримку, навіть якщо сьогоднішній день не ідеальний. Усміхнись собі саме зараз.

54. Ті, хто нам кажуть НІ - роблять нам послугу. Ми дізнаємося, скільки у нас насправді сил. Ти можеш більше, ніж думаєш.

55. Коли ми порівнюємо себе і наздоганяємо когось, ми біжимо від себе. Повертайся до себе!

56. Наші цілі та дії спираються на наші цінності. На яку цінність ти спираєшся саме зараз?

57. Помилка - це не крапка. Вона дає можливість відкрити новий сюжет твоєї історії. Ти - автор. Пиши!

58. Наші внутрішні бурі не визначають всієї погоди. Буря обов'язково стихне. Ти знов побачиш сонце!

59. Любов - це не тільки почуття, а й вибір. Що ти обираєш, щоб плекати любов? (що ти робиш, щоб плекати (берегти) свою любов)

60. Твоя турбота про себе - і інших вчить турботі. Чому ти вчитимеш сьогодні?

61. Любов - коли ми дозволяємо іншому бачити себе справжнього, без страху осудження. Любов до себе - коли ми в таких стосунках із собою. Спробуй сьогодні себе не осуджувати.

62. Ми не знаємо, до чого нас приведе життя. Твоя історія пишеться саме зараз.

63. Коли ти робиш вдих та видих - і світ разом з тобою дихає. Вдих... Видих.

64. Турбота про себе сьогодні - це турбота про твоє завтра. Що зробиш для себе сьогодні?

65. Проявити любов до себе - це і відмовитись від того, що виснажує. Це непросто, але ти впораєшся.

66. Недосконалість - це частина твоєї унікальності. Ти - унікальний! (унікальна)

67. Наша вразливість відкриває шлях до більш глибокого зв'язку з іншими. Сила - в справжності!

68. Спостереження за своїм вдихом та видихом - це розмова із собою. Вдих... Видих.

69. Ніхто не побачить твою глибину, якщо ти її ховаєш навіть від себе. Ти глибше і сильніше, ніж здається.

70. Відчувати - означає бути в контакті з тим, що насправді важливо. Ти - важливий. (важлива)

71. Твій погляд на себе важливіший за будь-чий. Подивись на себе, як друг.

72. Відчуй, де закінчуються твої можливості і починається прийняття. Тобі вистачить мудрості це розрізнити.

73. В дитинстві ми любили себе любов'ю дорослих, що були поруч. Хтось любив нас до того, як ми взнали, що таке любов. (а тепер) Твоєї любові вистачить!

74. Коли не видно дороги, цінності допомагають бачити куди йти! (куди ти йдеш саме зараз, чи які цінності тебе ведуть)

75. Бути вірним іншим - це частина вірності собі.

76. Навіть коли втома дуже сильна - відпочинь, але не здавайся.

77. Коли ти віриш, що тебе можуть любити і приймаєш любов, твоя любов до інших теж зростає. (Будь більшим!)

78. Помилка, що осмислена чи виправлена - не є помилкою.

79. Краща версія себе - це і є ти.

80. Коли ми обіймаємо свій біль - у нас з'являються сили обійняти інших. (Обіймаю тебе)

81. Ми не знаємо, де у кожного точка старту і яким буде фініш. Не порівнюй свій шлях з іншими. Ти - особливий! (особлива)

82. Якщо ти можеш пригадати тих, хто викликає у тебе усмішку - це вже багатство.

83. Ми крокуємо, відштовхуючись від землі чи підлоги. Ми вирішуємо, спираючись на цінності. Крокуй впевнено! (із силою, ціннісно)

84. Якщо ти зараз не віриш в себе, ти можеш спертися на тих, хто в тебе вірить. Вони точно є. (з вірою в тебе!)

85. Любити - мати силу змінювати без бажання, щоб хтось змінився. У тебе є ця сила!

86. Вміння у звичному побачити нове те незвичне - це прояв геніальності. Дивись очима своєї геніальності!

87. Твій простір вимірюється масштабом твоїх мрій. Мрій!

88. Той, кому зараз легко, колись зробив важкі зусилля. Легкість приходить з часом.

89. В кожному є велич. Відчуй свою!

90. Який голос звучить всередині - голос підтримки чи голос критика? Почуй те, що дає тобі сили.

91. Коли ти не робиш за інших те, що вони можуть та мають робити самі - вони починають відчувати свою силу. Ти теж.

92. Подивись на себе очима того, хто тебе любить. Бачиш красу?

93. Щоб не відбувалося сьогодні, завтра буде новий день. Йди! (продовжуй йти)

94. В той момент, коли ми хочемо бути схожими на інших, хтось мріє бути схожим на нас.

95. Коли внутрішню пустоту заповнюєш чимось зовнішнім, пустота стає більшою. Що для тебе важливо саме зараз?

96. Ніколи не знаєш, як і через кого повернеться доброта, яку ти проявляєш. Сій добро! (плекай добро, нехай доброти стає більше)

97. Очі, засліплені люттю, перестають бачити дорогу. Виходь з-під її влади, щоб бачити ясно.

98. Часто нас дратують ті, хто нагадує нам про власну недосконалість. Бачиш, що ви схожі?

99. Коли ти замінюєш слова "за що це мені" на "що я можу з цим робити", ти повертаєш собі силу. Силу діяти!

100. Довіра допомагає бачити найкраще в інших. Не з усіма це важливо. Але - подивись, скільки навколо краси!

101. Робити вдих та видих - це дозволити собі брати та віддавати. Вдих... Видих.

102. Як обіймаєш ти - пригортаючи до ребер чи до самого серця?

# data[].attributes.attachment_link.title
"СенсоТека. Ти як?"

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Коли важко рухатись - просто йди! Крок за кроком. В кожному кроці є сила, і це і є рух. 2. Той, хто не може витримати наше світло, стрибає по нашій тіні. Не звертай уваги на тих, хто бачить лише твою тінь. Бережи світло! 3. Близькість стає більшою там, де ми її цінуємо.

# data[].attributes.headline
Курс "Практичні навички подолання стресу"

# data[].attributes.subject
Курс "Практичні навички подолання стресу"

# data[].attributes.headline
Аптечка психологічної самодопомоги (для батьків)

# data[].attributes.subject
Аптечка психологічної самодопомоги (для батьків)

# data[].attributes.headline
Базові правила психологічної стійкості під час війни

# data[].attributes.subject
Базові правила психологічної стійкості під час війни

# data[].attributes.body
1. Перестати очікувати “коли це закінчиться”. Це звучить жорстоко, але таке очікування забирає у вас сили. Закінчиться. Обов’язково. Але необхідно діяти відповідно до реалій сьогодення.

2. Безперервно пристосовуватися до нових умов. Для цього відповідаємо на запитання:

Що я можу робити зараз, щоб я відчув себе краще? Безпечніше? Тепліше?

Який маленький крок я можу зробити протягом 5 хвилин? Найближчої години? В цей день?

3. Відмовлятися від того, що емоційно послаблює. Для цього відповідаємо на запитання:

Що погіршує мій стан?

Після чого я відчуваю безсилля?

Від чого мені потрібно зараз відмовитись?

Перегляд яких каналів новин посилює мою тривогу?

Які розмови мене виснажують?

4. Поповнювати свої емоційні запаси. І тому відповідаємо на запитання:

Що додає мені життєвого ресурсу?

Що допомагало почуватися краще останніми днями?

Якась діяльність?

Якісь розмови?

Перегляд якоїсь інформації?

5. Підтримувати зв’язки з близькими людьми.

Запитувати трендове «Як ти?». Обмінюватись новинами.

Обійматися. Проводити час разом.

Зараз дуже потрібен емоційний контакт. Тому, якщо ви на відстані, додайте аудіо та відеоспілкування замість текстових повідомлень.

6. Допомагати іншим, але уважно стежити за правилом «кисневої маски»: допомагаємо лише після того, як подбали про себе (дивись попередні пункти). Якщо сили та можливість є, то думати:

Кому я можу принести користі зараз?

Хто потребує моєї допомоги?

Якою може бути допомога?

СПОСОБИ ЗНИЗИТИ ТРИВОГУ:

1. Дихайте. Дихання спокійне, повільне, видих довше вдиху. Якщо відчуваєте, що сильно б’ється серце, запаморочення, «загубленість», нудить – все залишайте на хвилину – і дихайте;

2. Пийте воду, потроху;

3. Одягніть на руку будь-яку гумку і клацайте себе по руці, якщо відлітаєте «в паніку»;

4. Займайте себе діяльністю, до якої ви звикли і яку робите впевнено;

5. Екстрена допомога – зробіть будь-яку фізичну вправу: сядьте, встаньте в планку, відіжміться 10 разів. Контроль за емоціями повернеться через контроль тіла;

6. Проконсультуйтеся зі знайомими лікарями: які препарати від тривоги вам можна приймати та купіть їх;

7. Знайдіть психологічний безкоштовний бот в Телеграмі, він допомагає впоратися з нападом паніки:

8. Не забувайте їсти. Голод погіршуватиме ваш стан;

9. Намагайтеся не втягуватися в емоційні дискусії зараз. Дуже важливо зараз берегти свої емоційні сили;

10. Обійміть близьких.

Що робити, якщо ви злякалися та не можете їсти?

Випийте «Ношпу» 1-2 таблетки.

Покладіть тепле на живіт.

Подихайте спокійно та глибоко.

Зробіть самомасаж живота.

Що робити, якщо ви злякалися та не можете спати?

Випийте будь-який доступний вам заспокійливий засіб.

Подихайте спокійно та глибоко.

Закрийте очі. І почніть рухати ними (не відкриваючи) праворуч-ліворуч. Так 15-20 разів.

Потім відкрийте, трохи поморгайте і повторіть рухи вправо-ліворуч із закритими. Таких циклів необхідно зробити близько 10.

Що робити, якщо ви злякалися й почали тремтіти?

Подихайте спокійно та глибоко.

Напружте кулаки, стисніть їх щосили, протримайте так 5-7 секунд, розслабте. Виконайте за аналогією з іншими частинами тіла.

Залишайте щось не травмонебезпечне, що є під рукою: м’яч, м’яка іграшка, змотана в клубок річ. Кидайте щосили, 10-15 разів.

Що робити, якщо у близької людини істерика?

1. Зупинити фізично, відвести убік.

2. Взяти за руку / Обійняти / Притиснути до себе.

3. Встановити контакт очима.

4. Дати води, вмити. Наполягати, щоб вона зробила хоча б один ковток. Потім ще один.

5. Показувати, як треба дихати: «Дихай зараз, як я. Вдих, видих, вдих, видих».

6. У разі сильного надмірного емоційного потрясіння, спробувати легенько струснути чи поплескати по тілу.

7. Сказати: “Зараз це пройде, зараз ти заспокоїшся, я поруч”. Ви повинні говорити голосно, чітко та твердо. Фрази лише прості, 2-3 слова. Вам потрібно бути якомога спокійними та виваженими.

Як заспокоїти людину у кризовому стані телефоном?

1. Встановити контакт, привернути увагу до себе: “Ти мене чуєш?”. Запитати кілька разів, якщо людина в істериці. Ідеально отримати відповідь “так”.

2. Допомогти стишити дихання: “Зроби вдих та видих”, “Зробив?”, “Ще раз?”, “Є?”.

3. Переключити увагу людини на зовнішні об’єкти: “Де ти зараз?”, “Що ти зараз бачиш?”,”Хто поруч з тобою?”.

4. Забезпечити безпеку людини: “Ти в безпеці зараз?”, “Тобі зараз щось загрожує?”. Якщо ні, то дати чітку інструкцію, куди йти.

5. Сказати те, що відбувається з людиною: “Ти злякався”, “Ти шокований”, “Це мине”, “Слухай мій голос”, “Я поруч”.

6. Якщо людина продовжує перебувати в афекті, припустимо крикнути, голосно та чітко вимовити ім’я або звернення: “Мама!”; “Бабуся!”.

7. Коли людина заспокоюється, дайте їй інструкцію, що зараз робити: “Іди додому та приготуй їжі, вимкни телевізор та йди умийся”.

8. Домовитеся, коли ви перевірите стан людини: “Я зателефоную тобі через 10 хвилин, обов’язково візьми слухавку”.

Леся Данилюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Путівник «Правила внутрішнього руху»

# data[].attributes.headline
Мікро-звички, що допомагають уникнути емоційного вигорання

# data[].attributes.subject
Мікро-звички, що допомагають уникнути емоційного вигорання

# data[].attributes.body
📌📌

Емоційне вигорання — це не лише про втому, а й про втрату інтересу до справ і мотивації. Але є гарна новина: навіть маленькі зміни в повсякденному житті можуть допомогти уникнути цього стану. Спробуйте ці мікро-звички, які підтримують ментальне здоров’я та відновлюють енергію.

🌿 Правило 5 хвилин для відпочинку: Кожні 55 хвилин роботи робіть 5-хвилинну перерву: розтягніться, пройдіться чи подихайте свіжим повітрям. Це допомагає зняти напругу та уникнути перевтоми.

🌿 "Три глибокі вдихи" перед складними завданнями: Зупиніться, зробіть три глибокі вдихи, видихаючи повільніше, ніж вдихаєте. Ця проста практика знижує рівень стресу і допомагає сфокусуватися.

🌿 Вечірній ритуал "Закриття дня": Виділіть 5 хвилин, щоб підсумувати, що було зроблено сьогодні, і визначити, за що ви собі вдячні. Це допомагає завершити день без зайвого емоційного навантаження.

🌿 Зона без гаджетів (30 хвилин перед сном): Вимикайте телефон або відкладайте його за пів години до сну. Це сприяє якіснішому відпочинку та зниженню тривожності.

🌿 Правило однієї приємності в день: Додайте до дня маленьке задоволення: чашку улюбленого чаю, коротку прогулянку або цікаву книгу. Такі моменти допомагають підтримувати ресурсний стан.

Спробуйте додати одну чи дві звички вже сьогодні та спостерігайте, як поступово покращується ваше самопочуття. Пам’ятайте: турбота про себе — це не розкіш, а необхідність.

Джерело: Mental Health

# data[].attributes.headline
Посібник "Допомога людині, яка знаходиться у стані шоку, стресу чи травми

# data[].attributes.subject
Посібник "Допомога людині, яка знаходиться у стані шоку, стресу чи травми

# data[].attributes.attachment_link.title
Допомога людині у стані шоку

# data[].attributes.headline
Рекомендації щодо збереження психічного та фізичного здоров'я в умовах надзвичайної ситуації

# data[].attributes.subject
Рекомендації щодо збереження психічного та фізичного здоров'я в умовах надзвичайної ситуації

# data[].attributes.headline
Відео-редактор в Canva

# data[].attributes.subject
Відео-редактор в Canva

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео-редактор сервісу Canva

# data[].attributes.headline
Сейфгардінг. Безпека дитини в освітньому середовищі

# data[].attributes.subject
Сейфгардінг. Безпека дитини в освітньому середовищі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Сейфґардінґ" - це світова практика превенції, спрямована на запобігання будь-якого насильства щодо дітей.

Курс "Safeguarding. Безпека дитини в освітньому середовищі" потрібен вчителям, вихователям, шкільним психологам, соціальним педагогам, керівникам гуртків, представникам адміністрації закладів освіти, щоб розуміти, як розпізнати дитину, яку кривдять, як розпізнати кривдника, які бувають види насильства, а також, щоб знати норми поведінки між працівниками школи й дітьми і що зробити, якщо є підозра, що над дитиною чинять насильство, куди звернутися за фаховою допомогою.
Після перегляду курсу ви дізнаєтеся:

про компоненти формування безпечного середовища

які дорослі є безпечними для дітей та хто такі офіцери безпеки у школі

види насильства: фізичне, психологічне (емоційне), сексуальне, економічне, жорстока дисципліна

як розпізнати кривдника та захистити дитину

правила реагування на небезпеку, якщо дитина звернулася за допомогою

алгоритм дій у випадку виявлення факту насильства над дитиною.

Це 6 коротких відео до 10 хв, додаток у форматі pdf із корисними матеріалами. Після фінального тестування кожен слухач отримує сертифікат.

Форма навчання - дистанційна, асинхронна. Ви можете проходити лекції у будь-який зручний для вас час.

У разі, якщо хтось має труднощі з реєстрацією на курс, можете переглянути це відео.

# data[].attributes.attachment_link.title
Курс "Safeguarding. Безпека дитини в освітньому середовищі"

# data[].attributes.attachment_link.description
"Сейфґардінґ" - це світова практика превенції, спрямована на запобігання будь-якого насильства щодо дітей. Курс "Safeguarding. Безпека дитини в освітньому середовищі" потрібен вчителям, вихователям, шкільним психологам, соціальним педагогам, керівникам гуртків, представникам адміністрації закладів освіти, щоб розуміти, як розпізнати дитину, яку кривдять, як розпізнати кривдника, які бувають види насильства, а також, щоб знати норми поведінки між працівниками школи й дітьми і що зробити, якщо є підозра, що над дитиною чинять насильство, куди звернутися за фаховою допомогою.

# data[].attributes.headline
Рекомендації з психологічної допомоги

# data[].attributes.subject
Рекомендації з психологічної допомоги

# data[].attributes.body
Перша психологічна допомога (ППД) – це сукупність заходів загальнолюдської підтримки та практичної допомоги ближнім, які відчувають страждання і потребу.

ППД може надавати не лише професійний психолог, а й інший спеціаліст, людина, яка знайома з правилами надання ППД.

як надавати першу психологічну допомогу?

як допомогти людині, яка переживає панічну атаку?

як корегувати рівень стресу в організмі за допомогою вправ

як допомогти людині, яка думає про суїцид

як пережити смерть близької людини

як побороти тривожність та занепокоєння

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ЯК НАДАВАТИ ПЕРШУ ПСИХОЛОГІЧНУ ДОПОМОГУ?

Алгоритм надання першої психологічної допомоги, який складається з п'яти кроків, під умовною назвою "5В". Це означає: "Впізнати - Визнати - Відреагувати - Відскерувати - Відстежити".

Крок перший. "Впізнати" Помітити та впізнати ознаки розладу, підійти до людини, висловити занепокоєння, запропонувати розмову. Оберіть час і місце, де б вам не заважали провести розмову. Пропозиція поговорити, коли навколо багато людей, - не найкраща ідея. Знайдіть місце, де ви перебуватимете сам на сам, і лише тоді проведіть діалог.

Крок другий. "Визнати" Неосудливо вислухати, розпитати, уточнити.

На цьому етапі ми приймаємо досвід людини та показуємо їй нашу готовність бути поруч з нею і слухати. Коли вона дала згоду поговорити з вами, запитайте її про почуття, симптоми і думки. Поцікавтеся, що людина відчуває і скільки часу це триває, що саме вона помітила за собою та що про це думає.

Вона може звинувачувати себе в розладі чи неспроможності подолати цей стан. На цьому етапі варто запевнити її, що психічні розлади - це такі ж самі захворювання, що потребують лікування та корекції, і людина не може бути в цьому винною.

Крок третій. "Відреагувати" Запропонувати підтримку та допомогу, надати інформацію, заохотити до самодопомоги та пошуку додаткової підтримки.

Коли ми розпитали, вислухали, уточнили, встановили ближчий контакт і довіру, ми пропонуємо допомогу, знайомимо з потрібною інформацією, спонукаємо до методів самодопомоги або звернень по додаткову допомогу. При цих станах типовим може бути відчуття безнадії. Тому варто бути готовими до слів на кшталт "мені нічого не допоможе".

Запитайте, чи знає вона, що з нею відбувається і чи хотіла б дізнатися більше. Якщо так - надайте їй цю інформацію. Запитайте, чи потрібна їй допомога від вас, чи хотіла б вона мати якусь сторонню допомогу, можливо, фахівців. Запропонуйте методи самодопомоги.

Крок четвертий. "Відскерувати" Запропонувати звернутися за фаховою допомогою.

Якщо несприятливий стан триває більше двох тижнів, якщо він негативно впливає на повсякденне життя, якщо людині важко функціонувати, виникають проблеми на роботі та у спілкуванні з іншими - дуже важливо скерувати людину звернутися по фахову допомогу.

Крок п'ятий. "Відстежити" Звернути увагу на стан людини, з'ясувати, чи зверталася людина до фахівців та яким був результат, надати додаткову підтримку у разі потреби.

Після того, як ми надали допомогу, підтримали, порекомендували, куди звернутися, ми звертаємо увагу на стан колеги, з'ясовуємо, чи звертався/зверталася він/вона до фахівця, яким був результат, чи потрібна якась додаткова підтримка.

ЯК ДОПОМОГТИ ЛЮДИНІ, ЯКА ПЕРЕЖИВАЄ ПАНІЧНУ АТАКУ?

У багатьох людей в житті буває лише один-два напади паніки, і проблема минає, можливо, коли закінчується стресова ситуація. Але якщо у вас періодичні, несподівані напади і ви відчуваєте постійний страх перед наступним, може виникнути стан, який називається панічним розладом.

Панічна атака - це раптовий епізод сильного страху, що зумовлює важкі фізичні реакції, без реальної небезпеки чи видимої причини. Коли трапляються напади паніки, ви можете подумати, що втрачаєте контроль, переживаєте серцевий напад або навіть помираєте.

Причини панічних атак

спадковість;

стресова ситуація (переїзд, подружній конфлікт, операція, нові обов'язки чи фізична хвороба, смерть близької людини);

травматична подія (сексуальне насильство або серйозна аварія);

темперамент, чутливий до стресу або схильний до негативних емоцій;

зміни у роботі певних ділянок мозку;

куріння або надмірне споживання кофеїну;

історія дитячого фізичного або сексуального насильства.

Панічні атаки зазвичай починаються раптово, без попереджувальних ознак. Вони можуть завдати удару будь-коли - за кермом автомобіля, у торговельному центрі, під час засинання або ділової зустрічі.

Коли варто звернутися до лікаря? Якщо у вас були симптоми панічної атаки, якомога швидше зверніться по медичну допомогу. Панічні атаки хоча й спричиняють сильний дискомфорт, але не загрожують життю. Проте з ними важко впоратися самостійно, крім того, вони можуть посилитися без лікування.

Симптоми панічної атаки можуть також нагадувати симптоми інших серйозних проблем зі здоров'ям, наприклад, серцевий напад, тому важливо звернутися до сімейного лікаря, щоб виключити такі ризики.

Ускладнення панічних атак:

розвиток специфічних фобій (наприклад, страх керування автомобілем або виходу з дому);

часті звернення по медичну допомогу через погане самопочуття;

уникання певних соціальних ситуацій;

проблеми на роботі чи в школі;

депресія, тривожні розлади та інші психічні розлади;

підвищений ризик вчинення самогубства;

зловживання алкоголем або іншими речовинами.

Люди, які стикалися з панічними розладами, також можуть переживати агорафобію.

Це страх відкритого простору й натовпу, адже перебування в таких місцях або ситуаціях може спровокувати панічну атаку. Люди з агорафобією намагаються не виходити за межі оселі наодинці, не відвідувати супермаркети, уникати подорожей певними видами транспорту, можуть боятися переходити мости, їздити в ліфті тощо.

Допомога і профілактика:

зрозумійте причини тривоги, паніки й агорафобії;

визначте ситуації, яких ви уникаєте чи боїтеся;

оцініть природу конкретних симптомів, їх частоту і важкість, а також обставини, за яких виникає паніка;

з'ясуйте, чи є супутні фактори (депресія, інші тривожні стани, вживання психоактивних речовин тощо).

Рекомендовано:

практики для розслаблення м'язів;

релаксація за допомогою дихальних вправ;

навчитися розпізнавати власні ознаки стресу та визначити разом зі спеціалістом ефективні техніки для їх послаблення.

ЯК КОРЕГУВАТИ РІВЕНЬ СТРЕСУ В ОРГАНІЗМІ ЗА ДОПОМОГОЮ ВПРАВ

Наше тіло - дуже розумна саморегулювальна система, яка здатна підтримувати більш-менш стабільний стан під натиском зовнішніх подразників. Та все ж, організм чи не кожного українця переживає зараз стрес. Поговорімо про те, як із ним впоратися та як контролювати його рівень у побутових ситуаціях.

Коли ми відчуваємо виклик і загрозу, нервова система реагує викидом гормонів, які готують тіло до прийняття надзвичайних заходів. Так існує еустрес ("хороший" стрес, який мобілізує наш організм та допомагає вижити в небезпечній ситуації) та дистрес ("поганий" та тривалий стрес, який виснажує організм і зриває механізми адаптації).

Нижче ви знайдете кілька вправ, які допоможуть вам контролювати рівень свого стресу, коли ви відчуваєте, що більше не можете справлятися із ним.

- Таємний таппінг. Робочою областю для цієї вправи є останні фаланги пальців на правій та лівій руках. Натискаючи великим пальцем на фаланги, ми стимулюємо нервові закінчення. Ці імпульси пригнічують активність амигдали (або ж мигдалеподібного тіла) - мозкового центру, який відповідає за тривожність. Тож по черзі натискайте на подушечки кожного пальця, поки не відчуєте, що заспокоїлися.

- Метелик. Схрестіть долоні, зачепившись великими пальцями - на кшталт метелика. Прикладіть долоні до грудей та по черзі легенько й ритмічно пристукуйте по ключиці. Через внутрішні вібрації ви будете чути ці звуки як гучне серцебиття, і саме це заспокоюватиме вас. Продовжуйте цю вправу, поки не відчуєте, що ваше дихання вирівнялося. Відбувається взаємодія на виходи черепних нервів, які отримують перехресні сигнали. Амигдала зменшує свою активність, префронтальна зона активується, мозок переходить в більш адаптивний режим.

- Протитривожне дихання. Ця техніка - з групи дихальних вправ. Для її виконання вам знадобиться будь-який квадратний чи прямокутний предмет, який ви бачите перед собою (двері, стіна, будинок тощо).

Супроводжуйте поглядом з першого кута до другого (на рахунок "1"), з другого до третього (на рахунок "2"), з третього до четвертого (на рахунок "3") і з четвертого назад до першого (на рахунок "4") - і так по колу. На рахунок "1" почніть вдих, продовжуйте вдихати повітря через ніч до рахунку "4". Після того знову на рахунок "1" почніть видихати до "4". За рахунок штучного вповільнення вашого дихання ви даєте мозку зрозуміти, що ви в безпеці і зараз можна розслабитися.

Цю вправу варто робити під час сильної тривоги. При помірній тривозі його варто робити двічі-тричі на день - у такому випадку протитривожний захист виникає завдяки накопичувальному ефекту.

- Безпечне місце. Це вправа на уяву, яка дозволяє вам відволіктися від того, що відбувається зараз, і уявити себе у безпечному місці, де ви почуваєтеся комфортно та затишно. Заплющіть очі та уявіть собі це місце у всіх деталях, спробуйте почути звуки, які лунають звідти, запахи тощо.

Важливо виконувати цю вправу тоді, коли ви перебуваєте у відносній безпеці, адже вам необхідно буде заплющити очі та максимально відволіктися від усього, що відбувається навколо вас. Переконайтеся, що поруч є людина, якій ви можете довіряти.

- Сканування тіла. Техніка, спрямована на розвиток стійкої та гнучкої уваги. Освоєння усвідомленості має на мету, що ви навчитеся спрямовувати увагу на те, що відбувається у цей момент в тілі, органах чуттів та думках.

Зосередьтеся на кожній клітинці свого тіла починаючи від маківки і закінчуючи п'ятами. Заплющіть очі, перед цим переконавшись у власній безпеці. Спробуйте відчути своє чоло, очі, ніс, губи, підборіддя, шию. Відчуйте свої плечі та сильні руки, спостерігайте за тим, як ваші легені самостійно дихають і ваша грудна клітина підіймається та опускається. Продовжуйте так до самого низу.

- Прогресивна м'язова релаксація. Техніка, спрямована на роботу м'язів. Важко розслабитися, коли м'язи буквально напружені. Це заважає і дихати вільно, і мати свіжу голову. Техніку краще виконувати наодинці у спокійному місці, або перед сном.

Напружте усі м'язи та протримайте цей стан якомога довше, а потім різко розслабте усе тіло. За інерцією м'язи розслабляються ще більше. Коли у крові багато стресових гормонів, то вегетативна система вмикається і починає їх перепрацьовувати. М'язи також залучені в цей процес, тому часом у нас болить спина, затискає шию, з'являється відчуття дискомфорту тощо.

Ці вправи допомагають впоратися зі стресом тут і зараз. Проте якщо ви відчуваєте, що ви не можете самостійно здолати хвилю страху та безпоміччі, поговоріть про це із близькою людиною або зверніться до фахівців, які зараз оперативно надають першу психологічну допомогу онлайн.

ЯК ДОПОМОГТИ ЛЮДИНІ, ЯКА ДУМАЄ ПРО СУЇЦИД

Суїцидальні думки можуть з'являтися як на тлі психічних розладів, зокрема депресії. Проте часом вони можуть виникати і в людини, яка досі не стикалася з ментальними проблемами. Наприклад, якщо вона зазнала сильного стресу чи перебуває у стані психічного та фізичного виснаження.

Жодна людина не хоче померти. Людина просто не хоче жити з болем. Ідея про самогубство може означати припинення страждання, напруження, внутрішньої дисгармонії або болючих емоцій. Потужна дія стресу ніби примушує людину прокручувати цю думку в голові, хоча насправді людина не хоче вмирати.

Людина може мати суїцидальні наміри, якщо:

погрожує завдати собі шкоди чи вбити себе;

шукає способів самогубства: доступ до зброї, гострих предметів, лікарських та інших засобів;

говорить або пише про смерть чи самогубство;

проявляє безнадію;

вдається до ризикованих дій;

проявляє лють, злість, бажання помститися;

почувається, неначе в пастці, у безвиході;

збільшує вживання алкоголю та інших токсичних речовин;

проявляє тривогу, збудження, безсоння чи надмірну сонливість;

уникає друзів, родини, спільноти;

має суттєві зміни у настрої;

говорить, що не має сенсу життя, життєвої мети.

Часом людина, яка думає про самогубство, заздалегідь починає приводити свої справи до ладу - зустрічатися з членами сім'ї, дарувати особисте майно, складати заповіт та прибирати своє житло так, наче в ньому більше не житиме.

У багатьох випадках самогубству можна запобігти. Для цього варто знати фактори ризику, бути уважним до ознак депресії та інших психічних розладів, розпізнавати попереджувальні ознаки скоєння самогубства та втрутитися до того, як це може трапитися.

Якщо ви помітили у близької людини чи колеги схильності до суїциду, то найкраще, що можна зробити, - допомогти отримати кваліфіковану допомогу від фахівців. Якщо стан загострюється, а людина не реагує на ваші поради, то варто звернутися до швидкої допомоги або кризової служби.

ЯК ПЕРЕЖИТИ СМЕРТЬ БЛИЗЬКОЇ ЛЮДИНИ

Скорбота - це дуже індивідуальний досвід; немає правильного чи неправильного способу сумувати за людиною, яку ви втратили. Те, як ви сумуєте, залежить від багатьох факторів, зокрема від вашої особистості та стилю подолання, вашого життєвого досвіду, вашої віри та того, наскільки значущою була втрата для вас.

Неминуче, процес скорботи потребує часу. Загоєння відбувається поступово; це не можна прискорити. Деякі люди починають відчувати себе краще через тижні або місяці. Для інших процес скорботи вимірюється роками. Незалежно від вашого переживання горя, важливо бути терплячим із собою і дозволити процесу розгортатися природним чином.

- Спроби ігнорувати свій біль або не допускати його появи, у довгостроковій перспективі лише погіршить його. Для справжнього зцілення необхідно зіткнутися зі своїм горем і активно з ним боротися.

- Почуття суму, страху чи самотності є нормальною реакцією на втрату. Плач не означає вашу слабкість. Плач - це нормальна реакція на смуток, але не єдина. Ті, хто не плачуть, можуть відчувати біль так само глибоко.

- Немає конкретних часових рамок для скорботи. Скільки часу це займає, залежить від людини. Продовжувати життя не означає забути про втрату. Ви можете продовжувати своє життя і зберігати пам'ять про когось або щось, що ви втратили, як важливу частину себе. Насправді, коли ми рухаємося по життю, ці спогади можуть стати все більш невід'ємною частиною визначення людей, якими ми є.

Як впоратися з процесом скорботи? Визнайте свій біль. Прийміть факт того, що горе може викликати багато різних і несподіваних емоцій. Шукайте підтримки віч-на-віч у людей, які піклуються про вас. Підтримуйте себе емоційно, піклуючись про себе фізично. Визнайте різницю між горем і депресією.

ЯК ПОБОРОТИ ТРИВОЖНІСТЬ ТА ЗАНЕПОКОЄННЯ

Страх, переживання та стрес - нормальна та зрозуміла реакція на бойові дії.

Ми не можемо займатися тим, до чого ми звикли, і не знаємо, коли життя повернеться до "довоєнного". Невизначеність і неможливість контролювати та постійні переживання за своє життя крокують поруч із комендантським часом, оголошеннями порітряної тривоги, пошуком укриття, страхом за рідних і близьких.

Це все може призвести до розладів сну, проблем із концентрацією, депресивного та тривожного розладів, панічних атак.

Це нормально - почуватися не в тонусі, пам'ятайте про це. Ось поради як зменшити стрес та полегшити паніку:

- Зосередьтеся на тому, що ви можете контролювати. У час коли наші плани руйнуються і ми не можемо нічого спланувати, важливо залишатися при чомусь стабільному. Зробіть усе можливе, щоб підготуватися: складіть тривожну валізку, зробіть запаси їжі, технічної та питної води. Чіткі поради як діяти у разі надзвичацної ситуації ось тут: https://dovidka.info/

- Тримайте руку на пульсі новин, але без одержимих перевірок. Важливо розуміти яка ситуація в країні, щоб знати як поводитися і чого очікувати. Та намагайтеся не перевіряти новини щохвилини - це підвищить панічні настрої і відчуття страху за життя і здоров'я як власне, так і близьких.

- Подбайте про поживні харчі тривалого зберігання. Зробіть триденний продуктовий запас для дому. За потреби, їх можна взяти з собою в укриття. Бажано, щоб ці продукти не потребували багато води для приготування.

Правильне харчування позитивно впливає на ваше психічне здоров'я, адже від спожитої їжі залежить те, як працює наш мозок, як у ньому утворюються нейромедіатори, за допомогою яких нейрони "спілкуються" між собою, та як працює наша імунна система.

- Намагайтеся дотримуйтеся режиму сну. Поки людина спить, у неї відновлюється імунітет, здійснюється синтез гормонів (мелатонін виробляється вночі, а кортизол вранці) та виводяться токсини з організму. В тривожні часи воєнних дій і постійних загроз заснути може бути важко. Але не забувайте про таку ніби й тривіальну, проте важлиу процедуру як сон.

- Не забувайте рухатися. Навіть якщо ви переховуєтеся в укритті, можна прогулюватися по периметру чи на одному місці, робити мінімальні фізичні вправи. Це допоможе впоратися зі стресом, тривогою та панічними настроями, адже під час фізичного навантаження виділяється ендорфін. Також фізична активність відволікає від нав'язливих негативних думок і допомагає зосередитися на будь-чому іншому.

- Залишайтеся на зв'язку з близькими. Неважливо як близько або далеко знаходяться ваші близькі та як часто ви з ними спілкуєтеся, намагайтеся підтримувати з ними зв'язок. Також якщо ви почуваєтеся самотньо, не соромтеся зателефонувати сусідам і гуртуватися разом.

- Допомагайте іншим. Добрі справи, волонтерство та допомога іншим допоможе почуватися краще. Організовуйте пункти видачі чаю для захисників, віддайте речі першої необхідності переселенцям з інших міст, підтримуйте українську армію фінансово, комунікуйте з іноземними друзями про перебіг ситуації в Україні та як вони можуть вплинути на свої уряди в інших країнах, аби підтримати Україну тощо.

Пам'ятайте, це нормально - відчувати занепокоєння і паніку, коли світ навколо вас нестабільний.

ПЕРША ПСИХОЛОГІЧНА ДОПОМОГА В ПОЛІ

У світі відбуваються різні тривожні події, такі як війни, стихійні лиха, нещасні випадки, пожежі та міжособистісне насильство (наприклад, сексуальне насильство). Страждати від них можуть сім'ї або цілі громади. Внаслідок таких лих, люди можуть втратити свої домівки або близьких, стати відокремленими від сім'ї та громади, або можуть стати свідками насильства, руйнування чи смерті.

Люди переживають такі події по-різному. Багато людей можуть бути пригніченими, спантеличеними, відчувати страх та тривогу, заціпеніння або відстороненість. У кожного така реакція проявляється по-різно, на це може впливати: характер людини, серйозність подій, які вона переживає, підтримка з боку інших тощо.

Кожна людина має сили та здібності, які допомагають їй впоратися з життєвими труднощами. Однак деякі люди особливо вразливі у кризовій ситуації та можуть потребувати додаткової допомоги.

У групі ризику можуть бути діти, старші люди, люди з інвалідністю та інші.

Якщо ви здійснюєте першу психологічну допомогу:

надавайте практичну допомогу та підтримку, яка не заважає;

оцініть потреби і проблеми;

допоможіть людям у задовольнити основні потреб (їжа, вода, інформація);

вислухайте людину, проте не тисніть на неї;

допоможіть людям підключитися до соціальної підтримки;

захистіть людей від подальшої шкоди;

Можуть траплятися ситуації, коли комусь потрібна набагато ширша підтримка, ніж перша психологічна допомога, особливо коли настає кризова ситуація.

Важливо знати межі та отримувати допомогу від інших, наприклад медичного персоналу.

Кому обов'язково потрібна буде додаткова допомога для порятунку життя:

людині з серйозними травмами, небезпечними для життя, які потребують невідкладної медичної допомоги;

люди, які настільки засмучені, що не можуть піклуватися ні про себе, ні про своїх дітей;

люди, які можуть нашкодити собі;

люди, які можуть завдати шкоди іншим.

ЯК ДОПОМОГТИ ДИТИНІ ЗАСПОКОЇТИСЯ ПІД ЧАС ВОЄННИХ ДІЙ?

Під час критичної ситуації, яка сталася внаслідок ведення бойових дій, не можна тиснути на дитину, змушувати її розповідати в деталях, що сталося та як вона себе почуває.

Перша психологічна допомога дітям надається під час надзвичайної ситуації або відразу після кризи.

В кризовій ситуації діти реагують не так, як дорослі. Вони мають конкретні потреби залежно від віку та їхнього розташування. Діти Вразливі до несприятливих наслідків через те, що вони маленькі та соціально і емоційно прихильні до батьків чи опікунів.

Яким дітям потрібна перша психологічна допомога? Перш за все, вона потрібна не всім. Як і дорослі, деякі діти дуже добре переносять важкий досвід.

Ваша тактика: спостерігай, слухай, пов'язуй. Більшість дітей добре відновлюються, якщо вони об'єдналися з батьками чи вихователями.

# data[].attributes.attachment_link.title
Рекомендації з психологічної допомоги

# data[].attributes.attachment_link.description
Рекомендації з психологічної допомоги

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Наразі тисячі людей вимушені перебувати в укриттях, щоб врятуватися від обстрілів у зоні активних бойових дій. Експерти ЮНІСЕФ підготували поради, як підтримати дітей у стресових ситуаціях та допомогти їм подолати тривогу та страх.

Що батькам потрібно говорити та робити, аби дитина почувалася спокійно?
1. Поясніть дитині план дій.
Складіть маршрут до укриття та розкажіть, якою має бути послідовності її дій. Говоріть короткими та чіткими фразами.

Намалюйте карту укриття: що і де розташовано, як воно функціонує, де вхід і вихід, де ваше місце, де будуть перебувати рідні (намалюйте, зобразіть, напишіть - діти ліпше сприймають, якщо це буде візуалізовано).

2. Запитайте дитину, як вона почувається.

Спостерігайте за станом та реагуйте на потреби дитини. Ставте їй відкриті запитання, стежте за емоційною реакцію та рівнем активності. Важливо, щоб дитина говорила про те, що з нею відбувається, сама могла запитувати, проявляла емоції.

Якщо дитина перебуває у стані ступору, її важливо повернути до вербальної комунікації та активної діяльності.

Для цього поставте три прості питання і чекайте відповіді.

Можна також помасажувати дитині кінчики пальців, мочки вух, запропонувати гру, або ж дати завдання, орієнтоване на дію (принеси, подай, зроби). Дайте їй води або чаю, нагодуйте та обійміть.

Реагуйте на потреби дитини та задовольняйте їх поможливості. Це поверне відчуття безпеки.
3. Поділіться з дитиною власними відчуттями.
Проговорюйте і проявляйте емоції. Якщо ваша дитина переживає чи відчуває злість або роздратування через те, що відбувається навколо, не кажіть фраз на кшталт "Не переживай" чи "Тобі не варто злитись".

Натомість скажіть: "Я бачу / мені здається, що ти налякана / злишся". Так дитина буде розуміти, що вона не залишилась наодинці зі своїми переживаннями.

Не варто давати обіцянок, які від вас не залежать. Натомість, щоб сказати "Все буде добре", "Нічого не станеться", поясніть: "Що б не сталось, головне - ми разом".

Якщо діти грають чи малюють війну - не забороняйте їм. Програйте, прокричіть, озвучте чи візуалізуйте емоцію (наприклад, можна спробувати ричати, як собака). Саме так ви можете допомогти впоратися з емоціями та знизити рівень тривоги.

4. Дозволяйте себе обіймати та обіймайте у відповідь.

Тілесний контакт допоможе знизити рівень напруження та заспокоїтись. Можна спробувати одну з вправ:

"Обійми метелика" - дитина обіймає свої плечі двома руками, також може себе поплескати по них.

"Водоспад" - дорослий підходить до дитини й руками погладжує від плечей і до поясу, наче знімає щось з них.

"Кокон" - права рука дитини обіймає ліве плече, а ліва рука живіт.

Допоможе вийти зі стану ступору та знизити рівень стресу стабільне дихання. Для цього спробуйте таку вправу: вдих носом і повільний видих ротом, можна зі звуками "А", "О", ефективним також є дихання животом. Важливо відновити стабільне дихання та фізичну активність.

5. Нагадуйте дитині про режим дня.

У час невизначеності важливо відтворювати послідовність дня. Це надасть відчуття контролю над власним життям. З самого ранку і до вечора загинайте пальчики і проговорюйте все, що ви щоденно робите.

6. Піклуйтеся про себе і дитину.

Дбайте про себе. Ви краще допоможете дитині, якщо будете піклуватися про себе. Дитина бачить, як ви реагуєте на новини, та копіює вас, тому важливо, щоб вона розуміла, що ви зберігаєте спокій і маєте чіткий план дій.

Якщо ви занепокоєні або засмучені, знайдіть час для себе, за можливості поспілкуйтеся з друзями та рідними. Важливо почути голос інших. Це надасть відчуття єдності та зв'язку зі світом.
7. Нагадуйте дитині, що ви разом і з усім впораєтеся.
Дитині важливо знати, що вона не залишиться на самоті. Кінець розмови робіть максимально позитивним, також звертайте увагу на мову тіла дитини, постійно оцінюйте її рівень занепокоєння.

Створюйте спільні традиції завершення дня (обіймайтеся, моліться, пийте чай або ж співайте).

Обмежте кількість розмов та прослуховування новин про війну в присутності дитини. Надавайте їй лише перевірену інформацію, робіть це дозовано і відповідно до віку.
Бережіть себе і своїх близьких!

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Поради від експертів ЮНІСЕФ: "Як підтримати дітей у стресових ситуаціях"

# data[].attributes.attachment_link.description
Наразі тисячі людей вимушені перебувати в укриттях, щоб врятуватися від обстрілів у зоні активних бойових дій. Експерти ЮНІСЕФ підготували поради, як підтримати дітей у стресових ситуаціях та допомогти їм подолати тривогу та страх. Що батькам потрібно говорити та робити, аби дитина почувалася спокійно? 1. Поясніть дитині план дій.

# data[].attributes.attachment_link.title
[Вебінар] Культура академічної доброчесності: проєктування освітнього контенту

# data[].attributes.attachment_link.description
Сертифікат можна замовити за покликанням: https://vseosvita.ua/webinar/k-1020.htmlЯкісні зміни в суспільстві невідʼємні від процесу формування культури акаде…

# data[].attributes.headline
Лист МОН України "Про методичні рекомендації "Перша психологічна допомога. Алгоритм дій"

# data[].attributes.subject
Лист МОН України "Про методичні рекомендації "Перша психологічна допомога. Алгоритм дій"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Запорізький облНМЦ психології та соціології освіти

# data[].attributes.attachment_link.title
Лист МОН_Перша_псих_допомога.pdf

# data[].attributes.headline
Без паніки! Як вижити, боротися та перемогти під час бойових дій

# data[].attributes.subject
Без паніки! Як вижити, боротися та перемогти під час бойових дій

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Запорізький облНМЦ психології та соціології освіти

# data[].attributes.attachment_link.title
Без паніки.pdf

# data[].attributes.headline
Створення інтелектуальних карт

# data[].attributes.subject
Створення інтелектуальних карт

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цифрові інструменти для педагога

# data[].attributes.headline
Для використання в роботі

# data[].attributes.subject
Для використання в роботі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
НУМО - це ваш помічник із розвитку дитини 3-6 років у садочку або вдома, розроблений залученими експертами ЮНІСЕФ та Міністерства освіти і науки. На сайті є матеріали для батьків, опікунів та вихователів, які разом щоденно докладають максимум зусиль задля гармонійного розвитку дошкільнят.

# data[].attributes.attachment_link.description
НУМО - це ваш помічник із розвитку дитини 3-6 років у садочку або вдома, розроблений залученими експертами ЮНІСЕФ та Міністерства освіти і науки. На сайті є матеріали для батьків, опікунів та вихователів, які разом щоденно докладають максимум зусиль задля гармонійного розвитку дошкільнят.

# data[].attributes.headline
Рекомендації щодо інформаційної гігієни під час війни

# data[].attributes.subject
Рекомендації щодо інформаційної гігієни під час війни

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Степанова

# data[].attributes.attachment_link.title
Ресурсне мислення: ключ до емоційної компетентності

# data[].attributes.attachment_link.title
Поради для кожного - як допомогти при гострій реакції на стрес

# data[].attributes.attachment_link.description
Національна дитяча гаряча лінія 0 800 500 225 або 116 111 з 12:00 до 16:00 Гаряча телефонна лінія щодо булінгу 116 000; Гаряча лінія з питань запобігання насильству 116 123 або 0 800 500 335 Цілодобово Уповноважений Верховної Ради з прав людини 0 800 50 17 20; Уповноважений Президента України з прав дитини 044 255 76 76; Центр надання безоплатної правової допомоги 0 800 213 103; Національна поліція України 102.

# data[].attributes.headline
Мартіна Мюллер «Якщо ви пережили психотравмуючу подію» 

# data[].attributes.subject
Мартіна Мюллер «Якщо ви пережили психотравмуючу подію» 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Степанова

# data[].attributes.attachment_link.title
Посттравматичний_стресовий_розлад_самодопомога.pdf

# data[].attributes.attachment_link.title
Базова психологічна допомога в умовах війни

# data[].attributes.attachment_link.description
Базова психологічна допомога в умовах війни Prometheus Доступний постійно Зареєструватися ПРО КУРС Під час воєнних дій психіка людини перебуває в постійному напруженні. Реакціями на стресові та травматичні події можуть бути страх, ступор, плач, агресія, почуття провини, апатія та інші. З такими почуттями багато людей просинаються у своїх домівках та підвалах, і в тимчасових притулках по […]

# data[].attributes.attachment_link.title
Як створити презентацію у Сanva

# data[].attributes.attachment_caption
Як створювати  QR коди

# data[].attributes.attachment_link.title
Як створювати  QR коди

# data[].attributes.attachment_caption
Як працювати з Google диском та документами

# data[].attributes.attachment_link.title
Як працювати з Google диском та документами

# data[].attributes.attachment_caption
Сертифікований курс "Як навчати дітей мінної безпеки"

# data[].attributes.headline
Курс для освітян 

# data[].attributes.subject
Курс для освітян 

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Як навчати дітей мінної безпеки

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ви отримаєте поради, практичні інструменти й матеріали, щоб ефективно навчати дітей правил мінної безпеки та формувати безпечну поведінку учнів різного віку.
Онлайн-курс рекомендовано до використання методичною радою УІРО від 13.12.2023.

Переваги онлайн-курсу для освітян

Програма курсу

Ознайомитись з програмою курсу

Експерти та експертки курсу

Провідний фахівець із захисту дітей головного офісу ЮНІСЕФ у Нью-Йорку

Дитяча та сімейна психологиня

Учителька,
директорка школи № 5 м. Києва

Учитель, директор Благовіщенського НВК № 2 в Кіровоградській області

Дитяча психіатриня та когнітивно-поведінкова терапевтка

Кандидатка педагогічних наук, психологиня, тренерка

Спеціалістка із соціальних та поведінкових змін, Представництво Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) в Україні

Консультантка із соціальних та поведінкових змін, Представництво Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) в Україні

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Як навчати дітей мінної безпеки

# data[].attributes.attachment_link.title
Сертифікований курс "Як навчати дітей мінної безпеки"

# data[].attributes.attachment_link.description
Підвищуйте кваліфікацію та безоплатному онлайн-курсі про викладання мінної безпеки. Спільно формуймо культуру безпеки українських дітей!

# data[].attributes.headline
Розмови про війну

# data[].attributes.subject
Розмови про війну

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олена Миколаївна Сокол

# data[].attributes.headline
"Особливості реагування дорослих  та дітей на стрес: що важливо враховувати  в період війни"

# data[].attributes.subject
"Особливості реагування дорослих  та дітей на стрес: що важливо враховувати  в період війни"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кабінет психолога

# data[].attributes.attachment_link.title
Реагування на стрес

# data[].attributes.headline
"Як зберегти емоційне здоров'я: модель розгортання"

# data[].attributes.subject
"Як зберегти емоційне здоров'я: модель розгортання"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кабінет психолога

# data[].attributes.attachment_link.title
Як зберегти емоційне здоров'я?

# data[].attributes.attachment_link.title
Запобігання та протидія проявам насильства: діяльність закладів освіти. Навчально-методичний посібник – Ла Страда – Україна

# data[].attributes.headline
Стрес як ресурс

# data[].attributes.subject
Стрес як ресурс

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Степанова

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео-рекомендації  для педагогів "Стрес як ресурс"