# data[].attributes.body
"Olyanok, mint az állatok, és ősrégi templomaikban állatok előtt hajlonganak, s amint hallottam, egy addig szűz leány ott, az összegyűlt nép előtt, egy Bindidi nevű bakkecskével meghágatta magát." (I/1 Az utálatos Egyiptom)

# data[].attributes.headline
Rákhel menyasszonyi ruhája - Lábán jegyajándéka

# data[].attributes.subject
Rákhel menyasszonyi ruhája - Lábán jegyajándéka

# data[].attributes.body
"Valamikor egy vándorembertől vásároltam, és mindeddig a ládafiában őriztem, mert értékes darab: egy fátyol, hogy a menyasszony beburkolózhassék, s Istárnak áldozza magát, s fölavatott legyen, te pedig leveszed majd fátyolát. Régidőben valamely királylányé letetett (...)"

# data[].attributes.body
"... a csipkés magaslatok oly áttetszőn mazsolaszínűnek és csodaszépnek látszottak"

"...finom szvárványszínű csillámlás..."

"... kertremekek zöld keretében..."

" ... az építményeket díszítő kép és írás színei , a fahéjvörös, a szilvalila, a smaragdzöld, okkersárga és azúrkék zavaros színtengerré olvadt össze."
III.3. Megérkezés
Utazás a folyón

# data[].attributes.body
"Jákob okos, barna, kissé már fáradt szeme megtört s könnybe lábadt tekintettel nyugodott a vadászon, ikertestvérén (...) szeme száraz volt tűnődésében (...). I/4 Izsák vaksága

# data[].attributes.body
,,A környéken akadt több fa is, jóllehet egyik se olyan tiszteletre méltó, mint ez a magában álló: éppúgy hasonló fajúak, valamint nagylombú fügefák…”

(I/1/Istár)

# data[].attributes.headline
De, hogy a tehenekből kalászok lettek, álmod második alakjában, hét teljes és hét üres, ahhoz már nyilván üst kell, akkora, mint a hold…IV/3

# data[].attributes.subject
De, hogy a tehenekből kalászok lettek, álmod második alakjában, hét teljes és hét üres, ahhoz már nyilván üst kell, akkora, mint a hold…IV/3

# data[].attributes.body
"Iszonyatos a múlt, és hatalmas a jelen, mert szemünk előtt folyik. De a legnagyobb és legszentebb kétségkívül a jövő, s megvigasztalja gondterhelt szívét annak, akinek oda van ígérve."

# data[].attributes.body
“ Mert amiképpen az atya bennem van és én benne, akként kell mindennek egynek lennie bennünk,…”(III/1 A barlang gyermeke)

# data[].attributes.headline
V. fejezet (Mennyi időt töltött Jákób Lábánnál?)

# data[].attributes.subject
V. fejezet (Mennyi időt töltött Jákób Lábánnál?)

# data[].attributes.body
"az évek múlásával kiderült, hogy a folyók övezte birodalom fogva tartja a vándort, s nyilván soha vissza nem engedi, úgyhogy csakugyan s szó szerint a Sohavisszanemtérés birodalmának bizonyult"

# data[].attributes.body
"[...] mégis főképpen a libasült és sör pusztításában állták meg helyüket" / I/3 Beszet

# data[].attributes.body
"Savanyú tejfölben, amint parancsoltam, és kardamóm van benne és kakukkfű, valamint némi kömény" [...] / I/4 A nagy komédia

# data[].attributes.body
Válassz egy számodra tetsző témát és gyűjtögesd olvasás közben! Lehetnek ezek művészetek, hieroglifák, transzgenerációs problémák, illatok, egyszóval igazán bármi. Halmozz egyedül vagy csatlakozz valakihez. Azért, hogy mindenki láthassa gyűjtőszenvedélyed gyümölcsét, vezesd azt ezen a padleten.

# data[].attributes.body
"látta egymástól távol ülő ökörszemét, mely mozdulatlan volt, arcát, mely éppúgy, mint válla, csiszolt kőhöz hasonlított" I/1 A név

# data[].attributes.body
Ha teheted, akkor jelentkezz be a szerkesztéshez!

Új témakört adnál hozzá? Kattints a "Szakasz hozzáadása" gombra!
Új idézetet adnál hozzá? Kattints az oszlop alján a kis pluszjelre, majd ha befejezted a "Közzététel" gombra.

# data[].attributes.body
fiú (vélt) elvesztése: Ábrahám és Izsák, Jákob és József

# data[].attributes.body
testvérek egymás ellen: Káin és Ábel, Izrael és Izmael, Jákob és Ézsau, Ráhel és Lea

# data[].attributes.body
úr és szolgáló házassága: Ábrahám és Hágár, Jákob és Bilha/Zilpa

# data[].attributes.body
lázadó fiú: Káin-Izmael-Ézsau-Rúben

# data[].attributes.body
Fiatalabb lesz az "elsőszülött": Izrael Izmael helyett, Jákob Ézsau helyett, Júda Rúben helyett, Ráhel Lea helyett (legalábbis Jákob szemében:), Efraim Manassze helyett

# data[].attributes.body
rokona által megtévesztett: Lót, Izsák, Jákob, Lábán, József

# data[].attributes.body
"Nem messze onnét a mendeszi, vagy amint Kéme fiai mondták: dzsedeti bakkecskéhez évről évre távolról és közelről hasonlóan áradt a nép, sőt még vidámabban, mint Per-Basztetbe, mert Bindidi, a bak, a maga nyerseségében és bujaságában még közelebb állott a népi lélekhez, mint a macska, s ünnepén nyilvánosan közösült egy odavaló szűzzel." (III/5 József szemlátomást egyiptomi lesz)

# data[].attributes.body
"Emellett jól tudta, hogy udvaronc fia kissé nyugtalankodik magatartása miatt, és aggódik, hogy Jákób leereszkedően viselkedik majd Fáraóval szemben, és esetleg a Bindidi nevű bakkecskéről kezd beszélni, amiért már jó előre gyermeki intelemben is részesítette atyját." (IV/7 Jákób Fáraó színe előtt)

# data[].attributes.body
"Lásd, az állatban találkozik isten és ember, és az állat szent pontja érintkezésüknek és egyesülésüknek, amely természete szerint ünnepies-tiszteletre méltó, és az ünnepek között is nagyon tiszteletreméltó az az ünnep, amikor a bakkecske egy tiszta szüzet hág meg Dzsedet városában." (III/1 Éjszakai beszélgetés)

# data[].attributes.body
"Magunk közt szólva, a dzsedeti szűz lány fölajánlását inkább mocskosnak érzem." (III/1 Éjszakai beszélgetés)

# data[].attributes.body
"Amikor húsod még ifjú volt, egy reggel csalfa káprázatnak bizonyult legszívbélibb boldogságod. Nagy kort kell megérned, hogy megtudd: kiegyenlítésképp csalfa káprázat volt legkeservesebb fájdalmad is." I/7 A megszokás

# data[].attributes.body
"Aztán Abdhebával föltálalta az étkeket: egy fazék sűrű, szezámolajjal készített lisztpépet ("Pappazu, pappazu" - ismételte Ráhel gyermekes ujjongással, miközben élvezettel és mulatságos módon forgatta nyelvecskéjét ajka közt, s tapsikolt), még meleg árpalepényt, retket, uborkát, pálmabimbót, s inni kecsketejet és csatornavizet" / I/4. A vacsora

# data[].attributes.body
"Mert oly okosan fog viselkedni, és oly nagy ügyességet tanúsít az isten kezelésében, hogy első lesz a nyugatiak között, és ott tud majd ülni, nem nézve se jobbra, se balra. Ez vár rá a jövőben. Egyelőre azonban még jobbra és balra tekintget,..."
III.3. A megérkezés
Utazás a folyón

# data[].attributes.body
"A pappazu mellé két tehénszarvból készült kanalat adtak, amelyeket felváltva használtak, olyanformán, hogy aki az egyikkel merített, azonnal megtöltötte ismét a fazékból a szomszédja részére, és továbbadta neki a kanalat. Jákób, aki Ráhel mellett ült, mindannyiszor olyan púposra töltötte a kanalat, hogy a lány fölkacagott." / I/4. A vacsora

# data[].attributes.headline
Jákob becsapásának egyik eszköze a nászéjszakán: ajándék és álca

# data[].attributes.subject
Jákob becsapásának egyik eszköze a nászéjszakán: ajándék és álca

# data[].attributes.headline
József kihízelgett ajándéka, anyai öröksége, apai áldás jelképe

# data[].attributes.subject
József kihízelgett ajándéka, anyai öröksége, apai áldás jelképe

# data[].attributes.headline
Jákób becsapásának eszköze József "halálában"

# data[].attributes.subject
Jákób becsapásának eszköze József "halálában"

# data[].attributes.body
egyik kedvenc "képem" a történetből, de azt hiszem az egész kultúrtörténetből is...
Harc, ölelés, eggyé- és szétválás, küzdelem, legfőképp talán önmagunkkal.... És még oly sok minden, amit nekem üzen.

# data[].attributes.attachment_caption
(Delacroix ezen képe óriási hatással van rám azóta, hogy először találkoztam vele. De gondolom ebben nem vagyok egyedül. Szinte táncolnak... Lenyűgöző.)

# data[].attributes.attachment_caption
(...és ha már tánc, akkor Maurice Denis)

# data[].attributes.attachment_caption
Borsos Miklós egészen szoborszerű, statikus grafikája számomra a szépségesen kiegyensúlyozott kompozíciótól csodálatos. Még a piramisok is eszünkbe juthatnak...

# data[].attributes.body
"... kimeríthetetlenül kellett, hogy ömöljön a kalács, perec, kenyérben sült hal, vastagleves, lekvár és tejes étel, sör, gyümölcslé és erős pálinka - nem is szólva most az ürüsültről és marhacsülökről. Míg dolgoztak, dalokat énekeltek Uduntamku, a hájas tiszteletére, aki az evés patrónusa, a has istene." / I/6 A menyegző

# data[].attributes.body
„[…] az ősvándor nemzedékeken át továbbszálló hagyománya Jákób magas homlokú aggastyánarcán, barna szemének aggódón kémlelő pillantásában fejeződik ki […]” (Előjáték)

# data[].attributes.body
Ráhel […] semmiképp sem akarta idősebb nővérét felülmúlni megnyerő kis lárvájára hivatkozva ellenében, csak azért, mert ő a szép holdnak volt gyermeke és hasonmása, Lea pedig a fogyatkozónak. (I/6)

# data[].attributes.body
“ De a fiú, aki az atyából ered, tanítani fogja őket.”
“ mert az atyát szeretik a fiúban, aki belőle eredt.”
“ Mert szavaim nem az enyémek, hanem az atyámé, aki elküldött engem.”
(IV/3 Túláradó boldogság)

# data[].attributes.body
"[...] és kettesben ürühúst ettek azon, a farka kövérével a tál közepén. Jákob hagyta, hogy Lábán csaknem az egész farka kövérét megegye, és ő maga csak kóstolgatott." / I./7 Az üldözés

# data[].attributes.body
Szegényen érkezik, majd gazdag lesz: Jákob, József

# data[].attributes.body
"... ily napokon sült libát és marhacombot ettek a cselédházban.... szőlőt és fügét, heverő tehén alakú süteményt és mézes gyümölcsöt..."
III. 4. Az udvaronc

# data[].attributes.body
"Hozzatok aludttejet az anyabárány tejéből, mert juhtejben ízlik neki az étel legjobban! [...]" / I/4 A nagy komédia

# data[].attributes.body
"Végeredményben meglehetősen önkényes dolog az időt beosztani, és majdnem annyi, mintha vonalakat húznánk a vízben. Erre húzunk és arra húzunk, s míg fut a vonal, már ismét minden összecsap végtelen egységgé."

# data[].attributes.body
"Ha lebukott a nap, a pusztaság odakinn lilára színesedett, s bal felől az arab ég szelíden tükrözte a jobb felőli líbiai ég túláradó  narancsszín fényét"
III.3. Megérkezés
Utazás a folyón

# data[].attributes.body
"... kapuszárnyai és zászlórúdjai arannyal voltak bevonva; ez okozta a villogást, amely meghunyorgatta a szemeket"

III.3. A mgérkezés
Utazás a folyón

# data[].attributes.body
...hanem vállánál fogva távol tartotta magától, és kissé ferdén hátrabillentve fejét, fáradt szemével hosszasan és áthatóan tekintett, gyötrődve és szeretettel, az egyiptomi arcába, és nem ismerte meg őt. De aztán az történt, hogy József szeme, ahogy atyja beléje pillantott, lassan csordultig megtelt könnyel; és ahogy a sötét szempár könnyben úszott, ime, Rákhel szeme volt, amely alól Jákob élete álomszerű messzeségében csókjával felszáritotta a könnyeket, és most már megismerte, fejét az idegenné lett fiú vállára ejtette és keservesen sirt.
IV/7. A visszakapott fiú

# data[].attributes.body
"...mert úgy fedte a kő a nyilást, mint az árnyék a fekete holdat. Ami az eseményen keresztül fölcsillant József értelmi ébersége előtt, az a csillaghalál ősi előképe volt: a halott holdé, amelyet három napon át nem látunk gyöngéd feltámadása előtt, a fényistenek haláláé, akik egy időre az alvilág lakói lesznek: és amikor a szörnyűség valósággá lett, a testvérek a kútnyiláshoz és a verem szélére hurcolták őt, s megfeszitett ügyeskedéssel kellett alázuhannia a napvilágról, akkor éber szelleme előtt teljesen megvilágosodott az utalás a csillagzatra, amely esténként asszony és reggel férfi, és aki mint esti csillag a mélység kútjába hanyatlik." II/5.: Utazás a testvérekhez

# data[].attributes.body
Még tekintetükkel is kerülték egymást, és ha valamelyiküknek már szólnia kellett a másikhoz, erre is arra is nézett, csak a másik arcába nem, úgyhogy azután senki sem tudta, hogy amit tárgyilagosan megbeszéltek, tulajdonképpen érvényes-e köztük, mert az, amiről csak szájával beszél az ember és nem érteti meg szemével is, alig számithat végérvényesnek.
II/6. Rúben tervei

# data[].attributes.body
Rokona által megtévesztettekhez: Ézsau

# data[].attributes.body
Jákobra és Rubenre egyaránt 25 év várakozást rótt ki az Úr: "És Ruben eszméletének mélyén mégis megmaradt belőlük egy öntuatlan csira, mint az élet csirája is öntudatlan az anya testében, de az anya tud róla. A várakozás csirája volt az, melyet Ruben magában őrzött és életével táplált titkon, éberen és álmában, mig öregember nem lett, annyi éven át, amennyit Jákob töltött Lábán, az ördög szolgálatában."
II/6 Az eskü

# data[].attributes.body
"...és értelmesen-könyörületes tekintete lassacskán megingatja a kétkedőt. Nem állja tovább a hirnök tekintetét, megérti, hogy nem lehet megcserélni a szerepeket..."
II/7 A szétszaggatott

# data[].attributes.body
"Sohasem tudott világos különbséget tenni József és Rákhel szeme közt: csakugyan egy és ugyanazon szemek voltak, amelyek alól egykor lecsókolta a türelmetlenség könnyeit. A halálban tökéletesen egy szempárrá olvadt össze a kettő előtte..."
II/7. A szétszaggatott

# data[].attributes.body
"Könnyzacskói duzzadtan csüngtek szeme alatt, alulról flnyomva szemnyílását, úgyhogy csupán bedagadt és kicsiny rés látszott szeméből..."
III. 3.fejezet. A megérkezés. Mont-kav

# data[].attributes.body
"Ellebegőben egy pillanatra a hódolók felé fordította  fölékesített fejét. Látta is őket, nem is - oly tompán és vakon nézett el felettük."
III. 4. Az unokák országában

# data[].attributes.body
József közben ott térdelt a tállal rézsut előttük a sarokban. De tudta jól, hogy ő csak Néma Szolga, csupán jelenlevő tárgy, és üveges szemmel elnézett közvetlenül az öregek feje mellett."
"Kedves fekete szeme elnéz füled mellett, nem oda néz ahol ülünk, hanem a házikó hátterébe, és így a jövőbe néz"
III. 4. Huij és Tuij

# data[].attributes.body
"Itt kapott tehát Jákob fia munkát, mégpedig olyat, amely elgondolkoztató-fájdalmas módon előbbi életének egyik drága és rettenetesen veszendőbe ment tulajdonát idézte emlékezetébe: a fátylat, a tarka ruhát, magának és anyjának ketonet pászimját. Hímzett ábrái között volt egy, amely már első látásra, Jákob sátrában, amikor a menyasszonyi ruha csillogva terült szét az atyja karjai közt, föltűnt: egy szent fát ábrázolt, melynek két oldalán két szakállas angyal állt egymással szemben, és megtermékenyítés céljából a hímvirág porzójával érintették a fát. József  munkája most ezeké a géniuszoké volt"

" ... Mert az atya jobban szerette őt társainál, és gazdaggá tette szeretete ajándékával. Így neki ajándékozott egy szent ruhát, amelybe százféle fény volt beleszőve és mélyértelmű jelek- csaliruha volt s az elcserélés ruhája, melyet az anyától örökölt, és őhelyette viselt. Ám az irigység foga szétmarcangolta."
III. 4. József beszél Potifár színe előtt

# data[].attributes.body
"József most tartotta alkalmasnak a percet, hogy fölemelje szemét. Ráhel szemei, a feketék és mélyek, tekintélyes magasságban őzbarna, szelíd és kissé szomorú szemekkel találkoztak, amelyek hosszú pillákkal, büszke elfátyolozottságban, de jóságos fürkészéssel néztek vissza. Potifár ott állt József előtt..."
III. 4. József beszél Potifár színe előtt

# data[].attributes.body
"Sokat ült József ez időben, és a  háztartás és gazdaság számadásain dolgozott, miközben, szeme előtt számokkal és számoszlopokkal, szellemi tekintetét arra a valóságra irányított, melynek jelképei voltak."
III. 5. Mint forrás vize mellett növekszik József

# data[].attributes.body
"... túlzás lenne azt mondani, hogy szeme megpihent rajta. De annyi időre , amennyit amennyit egy szempillantásnak nevezünk, egyszer-másszor mégis kutatva ráemelődött...és József pillái mögött tudomást vett ezekről a szempillantásokról... nem mulasztott el egyet sem, noha csak egyszer-kétszer adott alkalmat rá, hogy a pillantás kölcsönös legyen, s az úrnő és szolga tekintete félig-meddig találkozzék- tompán gőgösen s szigorú kitartással az asszonyé, tisztelettudó ijedelemmel s nagy hamar szemlesütő alázatba hunyva az övé
III. 5. Beknehonsz

# data[].attributes.body
"Végeredményben meglehetősen önkényes dolog az időt beosztani, és majdnem annyi, mintha vonalakat húznánk a vízben."

# data[].attributes.body
Nők várakozása: Eni és Ráhel

# data[].attributes.body
"Olyan, mint a finom búzadarából színmézzel készült áldozati zsemle [...]" / II./4. Rúben borzongása

# data[].attributes.body
,,…és magyalfák, melyeknek törzsükből léggyökereket bocsátottak szerte a dúlt talajon, s melyeknek holdtól sápadt örökzöldje tűlevél és lomb között középúton tüskés legyezőként tárult szét.”

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,…melyek a látóhatárt lezárták: olajfákkal…”

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,A fal tetején ciklámen virágzott, holdfényben sápadó lilával és rózsaszínnel….”

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,..s az árván álló és meglehetősen kurta törzsű, de erős ágbogú fa, egy vén és terebélyes terebintus lombozata szőlőfürtszerű virágaival együtt..."

,,A szép fa szent volt: árnyékában többféleképpen lehetett útmutatást kapni, éspedig emberi szájból (mert akinek az istenségről volt tapasztalata alapján közölnivalója, ágai alá gyűjtötte hallgatóit) s magasabbrendű módon."

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,… a fák tövében pedig, a moha és fű között, fehér sáfrány és piros kökörcsin. Virágoknak és illatos füveknek, a fák nedves kipárolgásának, füstnek és ganénak szaga keveredett itt össze."

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,,…és tamariszkusz-cserjékkel benőtt, ösvényekkel szántott terület…”

(I/1/Istár)

# data[].attributes.body
,,..haján viselt laza fonású mirtuskoszorút.."

(I/1/Hír és valóság)

# data[].attributes.body
,,...és okosan gondterhes, gesztenyebarna szemét tükrösen megcsillantotta.”

(I/1/Az utálatos Egyiptom)

# data[].attributes.body
,,Mert anyácskám, kinek arca illatos volt, mint a rózsaszirom…”

(I/1/Az olaj, a bor és a füge)