# data[].attributes.body
Maapallon keskilämpötila alkoi nousta ja miljoonia vuosia kestänyt jääkausi päättyi. Elinolosuhteet paranivat, jolloin eliökunta alkoi muuttua. Merivesien happipitoisuus alkoi nousta forosynteesiin kykenevien eliöiden avulla, jonka seurauksena eläimille oli tarjolla runsaasti ravintoa. Petojen ja saaliseläinten välinen kilpavaustelu johti niiden koevoluutioon.

Selkärangattomat eliöt kehittyivät
Eläinkunnassa kehittyi monia avainsopeutumia, jotka vaikuttivat ratkaisevasti sopeutumiseen: esim. ulkoinen tukiranka (kalkki- tai kitiinikuori), regeneraatiokyky, kudosten ja alkeellisten elinten kehitys (esim. ilmaputket, ruuansulutaskanavat, verenkierto), aivojen kehitys, hermosto (tikapuuhermosto) ja aistit, sisäinen tukiranka

# data[].attributes.body
Kalat
Leuattomat alkukalat olivat ensimmäisiä selkärankaisia eliöitä. Niile kehittyi nikamista muodostunut selkäranka --> mahdollisti eläimen koon kasvamisen, sulavamman liikkeen ja monipuolisempien elintoimintojen kehittymisen. Evien kehittyminen edisti uimista.

Maakasvit
Meristä alkoi vapautua happea ilmakehään, jonka seurauksena muodostui otsonikerros, joka vähensi Auringon ultraviolettisäteilyn pääsyn maanpinnalle. Tämä mahdollisti elämän siirtymisen meristä maalle. Vedestä maalle siirtymisessä oli omat haittansa, mutta kasvit hyötyivät kuitenkin runsaasta Auringonvalosta ja hiilidioksidin määrästä.

Varhaisilta maalle siityneiltä leviltä ja sammaleilta puuttui veden ja ravinteiden keräämiseen tarvittavat rakenteet. Sienet kuitenkin ratkaisivat ongelman ja monet kasvit muodostivat yhdessä sienten kanssa sienijuuren. Sen avulla kasvit saivat vettä ja ravinteita. Sienet taas kasvien sokeria.

# data[].attributes.body
Ensimmäiset kokonaan maalla eläneet putkilokasvit olivat sanikkaiset. Ne yleistyivät nopeasti, koska niiden rakenne suosi maalla elämistä. Juuret mahdollistivat veden ja ravinteiden saannin maasta. Varren tukisolukko kannatteli kasvia ja pintasolukko esti kuivumisen. Suuret lehdet taas tehostivat fotosynteesiä. Näiden ansiosta kasvit pystyivät kasvamaan suuremmiksi

# data[].attributes.body
Maalle siirtyminen edellytti eläimiltä hengityselimistöä, jonka avulla pystyi hengittämään happea ja tietynlaista tuki- ja liikuntaelimistö etenemisen kannalta. Arvioiden mukaan ensimmäiset ns. maaeläimet elivät vedessä, mutta pystyivät liikkua myös maalla. Kuitenkin ensimmäiset jotka elivät ainoastaan maalla olivat selkärangattomiin kuuluvat niveljalkaiset, joiden kitiinikuori esti eliö kuivumisen. Ensimmäiset selkärangalliset maalla elävät olivat kalasammakot.

# data[].attributes.body
Sammakkoeläimet jaetaan kolmeen lahkoon: matosammakot, sammakot ja salamanterieläimet eli pyrstösammakot. Vaikka sammakot olivatkin ensimmäiset selkärangalliset eläimet, jotka elivät maalla ne silti kutivat vedessä. Vasta kehitysvaiheessa sammakonpoikasille kehittyi keuhkot ja kidukset katosivat. Kuitenkin sammakoiden ihon täytyy olla aina kostea, koska ne hengittävät osittain ihon kautta ihoverenkierron avulla.

# data[].attributes.body
Matelijoihin kuuluvat esim. kilpikonnat, käärmeet, liskot ja krokotiilit. Tärkeitä ominaisuuksia ovat kuiva ja suomujen peittämä iho, raajat + kynnet, hengitys vain keuhkoilla, sisäinen hedelmöitys ja nahkamainen muna. Matelijoiden aistit ovat melko hyvin kehittyneet.

# data[].attributes.body
Eliökunnan kehityshistorian pahin joukkosukupuutto, joka tuhosi lähes täysin maapallon eliöt. Arvioiden mukaan n. 96% vedessä elävistä eliöistä kuoli sukupuuttoon.

# data[].attributes.body
Dinosaurukset
Dinosaurukset ovat matelijoista polveutuneita eläimiä. Suuren joukkotuhon jälkeen jäljelle jääneet eläimet valtasivat vapaan elinalueen ja saivat hyvät mahdollisuudet levitä ja lisääntyä. Dinosaurukset nousivat kuivanmaan valtalajiksi. Ilmassa hallitsi erilaiset lentoliskot ja meriin syntyi paljon uusia lajeja. Matelijoiden valtakausi alkoi

Nisäkkäät
Varhaiset nisäkkäät olivat pienikokoisia saaliseläimiä. Ne piileskelivät päivät ja heräsivät henkiin öisin. Tämän surauksena nisäkkäille kehittyi tarkka hajuaisti ja kuulo. Osista karvoista muodostui tuntokarvoja, jotka helpottivat ympäristön hahmottamisen pimeällä. Nämä ominaisuudet auttoivat ravinnonhankkimisessa ja vaarojen välttämisessä.

# data[].attributes.headline
200milj. Jurakausi (206-144 milj vuotta)

# data[].attributes.subject
200milj. Jurakausi (206-144 milj vuotta)

# data[].attributes.body
- Ensimmäiset paljassiemeniset kasvit kehittyivät.

Siemankasvien lisääntyminen onnistui paremmin kuin itiökasveilla, sillä se ei ollut vedestä riippuvaista.

Siementen ja siitepölyn kehittymisen ansiosta kasvit pystyivät lisääntymään myös kuivassa ilmastossa.

Siemenen kova kuori suojasi alkiota kuivuudelta kylmyydeltä ja kuumuudelta.

Siemenet levisivät tuulen mukana laajoille alueille, ja kasvit levisivät rannikolta sisämaahan.

Yleisimpiä paljassiemenisiä kasveja olivat havupuut. Ne Hyötyivät erityisesti pienistä terävistä neulasistaan, sillä ne auttoivat niitä selviämään kuivissa oloissa, sillä aineenvaihdunta oli vähäistä.

-  Jurakaudella matelijoiden valtakausi alkoi.

Jurakaudella kasvoi paljon käpypalmuja, jonka takia niitä syöneet suuret kasvinsyöjädinosaurukset yleistyivät. Dinosaurukset hyötyivät pitkästä hännästä ja kaulasta sekä suuresta koostaan, sillä ne auttoivat ravinnon saannissa korkeista puista.

# data[].attributes.body
- Osa dinosauruksista kehittyi enemmän nykyisten lintujen kaltaisiksi
- Linnut lajiutuivat nopeasti liitukaudella

Hammaslinnut kehittyivät liitukaudella. Suurin osa lajeista oli lentokyvyttömiä ja elivät vedessä, jonka takia niille kehittyi hyvä uimataito. Linnuille kehittyi hampaat, jotta ne pystyisivät tarttumaan paremmin kaloihin.

Nykyisiä lintulajeja, kuten iibiksiä, flamingoita ja pelikaaneja kehittyi.

Munan ansiosta lisääntyminen oli mahdollista kuivissa ympäristöissä.

-Nisäkkäät lajiutuivat nopeasti liitukauden loppupuolella.

Suuri osa eläimistä oli pussinisäkkäitä. Pussinisäkkäiden sikiöt syntyivät hyvin kehittymättöminä, mutta pussi suojasi niitä ja mahdollisti niiden kasvamisen ja kehittymisen.

- Merieläimistä mosasaurit levisivät liitukaudella. Ne kehittyivät maassa eläneistä liskoista, jotka muistuttivat jonkin verran nykyisiä varaaneita. Mosasaurit saattoivat olla yli 10 metriä pitkiä ja hyötyivät suuresta koostaan. Mm. joutsenliskot ja kalaliskot kuolivat sukupuuttoon hävittyään kilpailun elintilasta mosasaureille.

# data[].attributes.body
- Koppisiemeniset kasvit ovat kasvukunnan nuorin ryhmä.
- Ne alkoivat kehittyä samaan aikaan paljassiemenisten kasvien kanssa, mutta niiden voimakkain kehitys alkoi 100milj. vuotta sitten.
-Koppisiemenisten kasvien lisääntymismenestys parani huomattavasti kukan kehittymisen seurauksena.

Sukusolut, siemen kehittyi emin sikiäimen sisällä turvassa

Kukat houkuttelivat pölyttäjiä, jotka levittivät siemeniä kukasta toiseen.

Kukkien ja pölyttäjien koevoluutio on vaikuttanut kukkien muotoon, väriin ja tuoksuun sekä pölyttäjien rakenteeseen.

# data[].attributes.body
- Ensimmäiset istukalliset nisäkkäät kehittyivät. Istukallisten nisäkkäiden poikaset kehittyivät naaraan kohdussa. Poikasten imettäminen ja hoivaaminen paransivat niiden mahdollisuutta selviytyä hengissä.
- Istukan ja napanuoran kautta sikiö sai ravinnon, happea ja kuona-aineet poistuivat kohdusta.
- Tasalämpöisyys ja karvapeite mahdollistivat siirtymisen viileämmille alueille ja vuodenaikojen vaihtelun sietämisen

# data[].attributes.body
- Varhaisista nisäkäslajeista kehittyi kädellisten ryhmä
-Alkukädelliset olivat hyvin pieniä, alle kissan kokoisia

Raajat ja aistit kehittyivät puissa kiipeilemisen ansiosta.

Kilpailuetuna toimivat suuret aivot muuhun kokoon verrattuna, erikoistumattomuus ja binokulaarinen näkö, joka auttoi näkemään kolmiulotteisemmin. Tämä auttoi kädellisiä levittäytymään ympäri maapalloa.

Kädelliset oppivat uusia käyttäytymistapoja ja löysivät uusia ravintokohteita.

# data[].attributes.headline
66milj. Elämän uusi aika (Kenotsooinen maailmankausi) ja liitukauden joukkotuho

# data[].attributes.subject
66milj. Elämän uusi aika (Kenotsooinen maailmankausi) ja liitukauden joukkotuho

# data[].attributes.body
- Ilmasto viileni ja ilmakehä samentui todennäköisesti asteroidin törmäyksen ja sen aikaansaaman pölypilven seurauksena.
- Viides sukupuutto:

Dinosaurukset, monet maa- ja merieläimet sekä liitukuoriset eläimet kuolivat sukupuuttoon.

Arvioiden mukaan n. 50% meren eliöistä kuoli sukupuuttoon.

Suuri osa pienistä matelija- ja lintulajeista sekä syvänmeren lajeista, sammakoista, kalkkikuorisista eläimistä ja nisäkkäistä selvisi. Nisäkkäät ja linnut selvisivät ilmaston viilenemisestä tasalämpöisyytensä ja höyhenten/karvapeitteen ansiosta.

Meristä kuoli hetkellisesti yhteyttävä plankton, jonka seurauksena moni planktoneita syövä laji kuoli sukupuuttoon.

Suuri osa maakasveista kuoli, joka aiheutti monien kasvinsyöjien sukupuuton, jonka seurauksena osa kasvinsyöjiä syövistä pedoista kuoli sukupuuttoon.

Fotosynteesi heikkeni.

- Joukkotuhon jälkeen kenotsooisen maailmankauden alussa sanikkaiset ja erilaiset hajottajat kuten sienet yleistyivät. Myös etenkin pienten nisäkkäiden määrä lisääntyi.

# data[].attributes.body
nykyihmisen ja simpanssien kehityshaarat erkanevat toisistaan  → apinaihmiset

Avainsopeutumina: pystyasento→ mahdollisti ympäristön tarkkailun metsäsavanneilla paremmin, kädet vapautuivat muihin tarkoituksiin, sosiaalisuus kehittyi

karvoitus väheni →iho tummeni (tumma iho antoi valintaedun: suojasi paremmin palamiselta)

# data[].attributes.body
- Varhaiset ihmiset muistuttivat hyvin paljon nykyistä ihmistä, jonka takia ne luokitellaan samaan homo-sukuun nykyihmisen kanssa.

Homo-suvulle kehittyi taito tehdä tökaluja.

Kasviravintoa ei ollut paljoa saatavilla, jonka takia lihan käyttäminen ravintona yleistyi. Aluksi he söivät enimmäkseen kuolleita eläimiä, mutta aivojen koon kasvaessa ja sosiaalisten taitojen lisääntyessä, varhaiset ihmiset oppivat metsästämään ryhmässä. Tämä edisti ravinnon saantia ja varhaisten ihmisten menestymistä.

Merkittävänä keksintönä varhaiset ihmiset oppivat käyttämään tulta. Tulentekotaidon ansiosta lihaa ei tarvinnut enää syödä raakana, ja lihan raaka-aineet imeytyivät paremmin.

Sosiaaliset ja kookkaat ihmiset menestyivät luonnonvalinnassa paremmin. Tämän seurauksena aivot ja vartalo kasvoivat suuremmiksi.

Hapaat pienenivät, sillä enää ei tarvittu yhtä suuri hampaita raa'an lihan pureskelemiseen.

Ihmisten karvapeite surkastui, joka edesauttoi lämmönsäätelyä kuumassa.

Eteenpäin suuntaava näkö kehittyi auttamaan syvyysnäössä.

Varhaiset ihmiset syrjäyttivät apinaihmiset ja  levittäytyivät laajemmalle alueilla (maantieteellinen isolaatio) → Homo-suvun lajiutuminen useiksi alalajeiksi.

- Varhaisia ihmisiä olivat mm:

Homo erectus

Heidelberginihminen

Neandertalinihminen

# data[].attributes.body
- Homo sapiens (nykyihminen) kehittyi Afrikassa
- Ihmiselle kehittyneet suuret aivot (ja kurkunpään rakenne) mahdollistivat monimutkaisen puheen
- Aivojen kasvun seurauksena myös ihmisen pääkallo kasvoi, joka teki synnyttämisestä hankalampaa
- Naisten lantio kehittyi leveämmäksi helpottamaan synnytystä
- Maatalouden varhaisimmat muodot
- Tarkkuusote kehittyi helpottamaan työntekoa (n. 100 000 vuotta sitten)

# data[].attributes.body
Kulttuurievoluutio = tiedon kasautuva siirtyminen yksilöiltä ja sukupolvelta toiselle.

Tiedon siirtyminen yksilön genomin ulkopuolella.

Kilpailuetu, sillä kyettiin levittäytymään laajalle alueelle mm. ravintokasvien, pyyntimenetelmien avulla.

Tällöin luonnon valintapaineet vaikuttavat vähemmän (esim. viisaudenhampaat)

# data[].attributes.body
Teollistuminen

Antroposeeni ja 6.sukupuuttoaalto

Ilmastokriisi

Luontokato

Yhteiskunnallinen muutos

ruuantuotannon, energiajärjestelmien, kuluttamisen muutos

Kulttuurievoluutio mahdollistaa kyvykkyyden kantaa vastuuta

kestävän tulevaisuuden -ideologia → tulevaisuudessa toivoa ja toimintaa