# data[].attributes.body
Provolání k občanům (plakát)

# data[].attributes.body
Co patří mezi státní symboly České republiky a jak vypadají?

# data[].attributes.body
Vznik Československé republiky

# data[].attributes.attachment_link.title
Video - Dějiny udatného českého národa: Vznik Československa - Česká televize

# data[].attributes.body
Animovaný film o tom, jak vznikala naše republika...

# data[].attributes.body
Co se stalo?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Letos to bude přesně sto let od návratu československých legionářů z Ruska. Byli to vojáci v zahraničí, kteří se rozhodli přidat na stranu Dohody a bojovat proti císaři. V Rakousku-Uhersku byli za vlastizrádce, po první světové válce je lidé naopak oslavovali, jako ty, kteří se zasloužili o vznik Československa. Z Vladivostoku se jich od prosince 1919 do podzimu 1920 vrátilo asi sedmdesát tisíc.

Příslušníci 6. střeleckého pluku Československých legií v Rusku v roce 1917 na snímku ze soukromého archivu Františka Sládka | Zdroj: Wikimedia Commons | CC0 Public domain,©

Legionáři se do Československa začali vracet rok po skončení první světové války.

„V té době totiž končí vláda admirála Alexandra Vasiljeviče Kolčaka a s bolševiky uzavírají příměří v ruské občanské válce. Klid zbraní ale nebyl," vysvětluje Radiožurnálu Jiří Charfreitag, tajemník projektu Legie 100, který má za cíl připomenout činnost legionářů u příležitosti stého výročí boje za samostatný československý stát.

„Bolševici začali rychle postupovat a dobývat území na východě, s jednoznačným cílem dobýt celé Rusko pod svou vládu," pokračuje Charfreitag.

Domů přes Ameriku

Jednotky dobrovolnického zahraničního vojenského odboje Čechů a Slováků, tedy českoslovenští legionáři, byly rozmístěny po celé délce takzvané transsibiřské magistrály a postupně se přemísťovaly do Vladivostoku, odkud cestovaly domů, do Československa.

Legionáři putovali parníky do přístavů v Itálii nebo Německu. Cesta přes Ameriku trvala asi měsíc, ne všichni se však vrátili domů.

Vojáci československých legií v Ruském Irkutsku. | Zdroj: Wikimedia Commons | CC0 Public domain,©

Dobové fotografie dokazují, že někteří legionáři přišli při plavbě o život. Většinou na následky chorob.

Jiří Charfreitag ale dává i příklad méně tradičních úmrtí: „Například jeden z našich legionářů byl napaden žralokem a následně zemřel."

Složité návraty

Legionáři, kteří se vraceli v první vlně v lednu 1920, byli oslavováni jako hrdinové. Šlo o vojáky, kteří českou družinu v Rusku zakládali a bojovali tam nejdéle.

Nadšení z návratů však postupně opadalo. „Mnozí z těch mužů měli později pocit, že nejsou vítáni tak, jak by měli být," vysvětluje Charfreitag.

Mnoho mužů pak zůstalo v armádě. Legionáři od státu dostávali takzvané trafiky, což byla státní odměna pro ty, kteří se zasloužili o Československo. Často jim ale návrat z války do civilu dělal problémy a špatně se začleňovali do společnosti.

# data[].attributes.attachment_link.title
Před sto lety se českoslovenští legionáři vydali domů. Strastiplná cesta stála mnohé život

# data[].attributes.attachment_link.description
Letos to bude přesně sto let od návratu československých legionářů z Ruska. Byli to vojáci v zahraničí, kteří se rozhodli přidat na stranu Dohody a bojovat proti císaři. V Rakousku-Uhersku byli za vlastizrádce, po první světové válce je lidé naopak oslavovali, jako ty, kteří se zasloužili o vznik Československa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pavel Koutský: 97 Kultura v meziválečném Československu Dějiny udatného českého národa (2013)

# data[].attributes.body
Mnohonárodnostní stát

# data[].attributes.attachment_link.title
Pavel Koutský: 96 Československo, rozvoj průmyslu mezi válkami Dějiny udatného českého národa (2013)

# data[].attributes.body
Prezident Osvoboditel

# data[].attributes.body
Vyhlášení Československé republiky