# data[].attributes.body
לאחר מותו של גבלס, הועברה השליטה על המדינה לנשיא המדינה ומנהיג הצי, קרל דוניץ. אשר העביר את הממשלה הגרמנית לעיר פלנסברג קרוב לגבול עם דנמרק. בשמיני למאי, נכנעה גרמניה לבעלות הברית בטקס חתימה שבו חתם אלפרד ג'ודל על הפסקת האש. הממשלה הנאצית פורקה סופית באמצע מאי (והפסיקה להתקיים מבחינה רשמית בתחילת יולי). ב11 למאי, הובס הצבא המרכזי באזור דרום גרמניה, ונורבגיה שוחררה עד ה31 לאוקטובר. מספר קטן של חיילים גרמנים המשיכו להילחם באיים בנורבגיה ובהולנד עד ספטמבר.

# data[].attributes.body
חיילי ברית המועצות, לאחר מסע ממושך דרך מזרח גרמניה ופולין, תקפו את הבירה הגרמנית ב16 לאפריל לאחר שהיטלר סירב להתפנות לדרום גרמניה. העיר הוקפה ב-20 באפריל, כאשר התקדמו הכוחות הסובייטים לאחר מכן לכיוון מרכז העיר. הקרב היה עקוב מדם, אך לאחר שהחלו להפציץ את מבנה הרייכסטאג (הפרלמנט הגרמני), ב30 לאפריל, והתנהלה לחימה בתוך הבניין עצמו, איבד היטלר תקווה בבונקר שלו והתאבד. לאחר מספר שעות, התאבד יורשו, ג'וסף גבלס (אשר לא היה פירהרר, אלא פעל רק כקנצלר, קרל דוניץ, אדמירל הצי, הפך לנשיא גרמניה), ביחד עם אשתו ליד בניין הרייכסטאג, כאשר דאג להמית גם את ילדיו. מרכז העיר נכבשה עד השני למאי אך הלחימה נמשכה עד התשיעי

# data[].attributes.body
בלילה של ה23 במרץ, החלו בעלות הברית במבצע לחצות את נהר הריין. 1.28 מיליון חיילים השתתפו בקרב, חלק עברו את הנהר בסירות (רפטות) קטנות וחלקן צנחו ב24 במרץ במבצע ורסיטי, אירוע הצניחה הגדול בהיסטוריה (כמות הצנחנים הגדולה ביותר במקום אחד באותו זמן, בסביבות 16,800). הקרב הסתיים בניצחון מוחץ לבעלות הברית בו הצליחו לחצות את הריין והחלו להתקדם מזרחה

# data[].attributes.body
לאחר שהחלו את פלישתם לגרמניה, רצו בעלות הברית לאבטח את הגדה המערבית של הריין לפני שיוכלו לחצותו. מסיבה זו. ניסו לכבוש את הערים והגשרים שמחברים בין הגדה המערבית והמזרחית של הריין. למרות נסיונות גרמניים לפוצץ את הגשרים שחיברו בין גדות הריין. בעיירת רמאגן, השתלטו בעלות הברית על גשר לודנדורף, גשר גדול שיכלו לחצות בכמויות גדולות. דבר התרם לניצחון בני הברית במבצע שוד.

# data[].attributes.body
לאחר התקדמות משמעותית של בעלי הברית לכיוון נהר הריין, בו נמצאים מרכזי התעשייה של גרמניה, איסף היטלר את כוחותיו בניסיון לכבוש שנית את בלגיה והולנד (כמו שעשה ב1940), לאחר התקדמות רצינית וכיבוש מחדש של רוב בלגיה, הובילו בעלות הברית מתקפת נגד שגרמה לקריסתה של ההגנה הגרמנית. זוהי הייתה מתקפת-הנגד הגדולה האחרונה שהנהיגה גרמניה הנאצית כנגד בעלות הברית.

# data[].attributes.body
בקרב זה הטילו בעלות הברית מצור על העיר הגדולה אאכן, העיר הגדולה הראשונה בגרמניה שתקפו בעלות הברית. הקרב נגמר כשהמשמר הגרמני נכנע במלון קוונלהוף

# data[].attributes.body
בקרב אנהרם, מגיעות בעלות הברית לאזור נהר הריין שבגרמניה ובהולנד, הבריטים ניסו להנחית צנחנים מאחורי קווי הגרמנים, אך הם נחתו רחוק ממטרתם וההתנגדות שהתמודדו איתה הייתה גדולה מהצפוי, קבוצה קטנה של צנחנים הצליחו להגיע למטרה - הגשר באנהרם, אך נלכדו שם ללא תגבורת ופונו במבצע ברלין, שנחל הצלחה. הבריטים כשלו בניסיונם לחצות את הנהר והחזית בצפון (אזור הולנד-גרמניה) לא זזה במשך מספר חודשים

# data[].attributes.body
במשך 1943 ו1944, מספר גנרלים גרמנים ואנשי צבא נוספים הקימו מחתרת כנגד היטלר בניסיון להופכו. לאחר הפלישה לנורמנדי, הרגישו רבים מהם, ובראשם הגנרל קלאוס וון סטאופנברג. שאין תקווה לניצחון במלחמה, ושיש להשיג הפסקת אש עם בעלות הברית. בשביל זה צריך היה להרוג את היטלר, ולאחר מכן לבצע הפיכה בברלין הכוללת השתלטות על המטות הצבאיים של החלקים השונים של הצבא הגרמני, ובכך להשתלט על הצבא הגרמני.

ב20 ביולי 1944, ניסה הגנרל סטאופנברג להחביא פצצות במזוודה שהניח ליד היטלר בזמן פגישה במזרח פרוסיה. המזוודה הוזזה ממקומה והפיצוץ פצע את היטלר קלות בגלל זאת. האחראים לניסיון ההפיכה נמצאו ברובם. חלקם התאבדו, חלקם התחבאו (ונמצאו) וארבעה מהם, כולל סטאופנברג, הוצאו להורג מיד אחרי המזימה על ידי אחד ממבצעיה, אשר ניסה להחביא את התערבותו בעזרת הוצאתם להורג. ניסיון ההפיכה לעולם לא התרחש אבל רבים מן הגנרלים החשובים של גרמניה, ביניהם ארווין רומל (אשר לא השתתף במזימה) נרצחו בגלל חשדות בנוגע להתערבותם.

# data[].attributes.body
לאחר הקרב על מוסקבה, היו הגרמנים והסובייטים בתיקו מוחלט למשך מספר חודשים. אך גרמניה הייתה צריכה משאבי נפט משמעותיים בכדי לנהל את המאמץ המלחמתי. לכן התחילה גרמניה מתקפה על הקווקז בכדי להשתלט על שדות הנפט שבאזור. כאשר הגיעה לעיר סטלינגרד, אשר הייתה נקודה אסטרטגית חשובה בניסיונות לכיבוש הקווקז, השתלטה על העיר במהרה, אך הסובייטים הנהיגו מתקפת נגד והקיפו את הגרמנים. היטלר סירב לפנות את הכוחות הגרמנים הנרחבים שבעיר והורה להעביר להם הספקה דרך האוויר. לאחר חצי שנה של לחימה ומיליוני מתים. נכנעו הכוחות הגרמניים שבעיר, וגרמניה איבדה את עליונותה הצבאית במלחמה, ועברה באופן משמעותי להגנה.

# data[].attributes.body
לאחר שהקיפו והשמידו חלק משמעותי מהצבא הרוסי, הובילו הגרמנים התקפה על מוסקבה, העיר הבירה של רוסיה והמקום בו נפגשו מסילות הרכבת הרבות שחיברו את המדינה הגדולה. למרות התקדמות לתוך האובלסט (האזור האדמיניסטרטיבי) של מוסקבה, החורף הכבד ששרר בזמן המתקפה האט את הגרמנים, והסובייטים ייבאו חיילים מיומנים בלחימה בשלג מסיביר, בנוסף, הם הקימו שלושה קווי הגנה בכדי למנוע כניסה גרמנית לעיר. הרוסים בלמו את ההתקפה ב5 לדצמבר והנהיגו מתקפת נגד שהרחיקה את הגרמנים מעיר.

# data[].attributes.body
כיבוש בעיר לנינגרד של האיחוד הסובייטי הייתה אחת מהמטרות של מבצע ברברוסה.
הסובייטים התכוננו למצור חודשים לפני שהוא התחיל-הם גייסו את עזרת האזרחים שגרו בעיר כדי לבנות הגנות.
המצור עצמו נמשך כמעט שנתיים וחצי, והלחימה בו הייתה קשה לשני הצדדים. כחצי מיליון איש מתו לכל צד במצור.

# data[].attributes.headline
22.6.1941 מבצע ברברוסה (פלישת גרמניה לרוסיה)

# data[].attributes.subject
22.6.1941 מבצע ברברוסה (פלישת גרמניה לרוסיה)

# data[].attributes.body
בתאריך זה החלה פלישת גרמניה לרוסיה.
יש להדגיש כי שתי המדינות הללו היו בעלות ברית עד רגע זה, ובשנתיים לפני חתמו על בריתות פוליטיות וכלכליות רבות.
הפלישה לרוסיה הייתה אחת מהמטרות של גרמניה מלכתחילה, שכן עיקרון הליבנסראום (מרחב מחייה), חלק מהאידיאולוגיה שהם פעלו לפיה, אמר שהעם העליון (הארים) צריך לכבוש שטחים נרחבים בשביל להתגורר בהם ולהשתמש בהם לתועלתו.
בתחילה, הכוחות של ברית המועצות לא היו מוכנים כלל לפלישה מצד בעלת בריתם, מה שנתן לגרמניה יתרון עצום, שכן עתה הרוסים היו צריכים להזיז את הצבאות שלהם למקומות הנכונים.

# data[].attributes.body
(אומרים שקרב זה החל ב-10.5.1940, אך הגרמנים החלו לפלוש לצרפת רק לאחר כמה ימים-עד אז הקרבות היו בשטחי בלגיה והולנד).
בקרב זה הגרמנים פלשו וכבשו את צרפת.
הקרבות על שטחי צרפת החלו כאשר הגרמנים פלשו לאזור הארדן, שהיו בו פחות כוחות הגנה.
כמה ימים לאחר התחלת הקרב. הכוחות הגרמנים הביסו את מירב הכוחות הצרפתיים (לאחר הפלישה לארדן, הם הקיפו את הכוחות של בריטניה וצרפת מהצד והביסו אותם).
אחרי התבוסה הזו, גרמניה כבשה את כל שטחי צרפת, סיפחה את השטחים הקרובים לים ויצרה מדינת בובה שתחליף את השלטון הקודם של צרפת באזוריה הדרומיים.

# data[].attributes.headline
10.5.1940 פלישת גרמניה להולנד ובלגיה

# data[].attributes.subject
10.5.1940 פלישת גרמניה להולנד ובלגיה

# data[].attributes.body
פלישה זו הייתה ההתחלה של מסע הכיבושים של המערב (בשביל גרמניה הנאצית).
הגרמנים פלשו למרות ששתי המדינות הללו היו ניטרליות וללא כל הכרזה על מלחמה.
לפלישה היו כמהמיניעים, מתוכם: הגרמנים רצו את שדות התעופה בשביל הגנה נגד הבריטים/התקפה כנגד הבריטים, להגיע לצרפת...
כמעט מיד לאחר שהגרמנים פלשו, בעלות הברית הכריזו מלחמה על גרמניה.

# data[].attributes.headline
9.4.1940 פלישת גרמניה לדנמרק ונורבגיה

# data[].attributes.subject
9.4.1940 פלישת גרמניה לדנמרק ונורבגיה

# data[].attributes.body
בתאריך זה החלה גרמניה הנאצית את פלישתה לדנמרק ונורבגיה.
דנמרק נכנעה תוך 4 שעות משום שחשבה שהתנגדות לכיבוש תהרה אסון.
הגרמנים עשו זאת בכדי למנוע פלישה של בעלות הברית לנורבגיה.
כדי להבטיח כניעה דנית מהירה, הגרמנים איימו על עיר הבירה שלהם, קופנהגן, וב-20 דקות לאחר שהפלישה החלה, חיילים גרמניים כבר היו בתוך העיר (מה שהוביל לכניעה המהירה בכדי למנוע מלחמה עקובה מדם).

# data[].attributes.body
הצרפתים מתחילים את מתקפת הסאר כנגד גרמניה, אל אף התקדמות טובה בשבועות הראשונים, כאשר השתלטו על 12 עיירות ללא קורבנות, ועל עיר נוספת עם אובדנם של עשרה חיילים בלבד, נסוגו הצרפתים לגבול כאשר הובסה פולין וכוחותיה של גרמניה תוגברו, בניסיון להישאר מאחורי קו המגינוט.

# data[].attributes.headline
1.9.1939 פלישת גרמניה לפולין

# data[].attributes.subject
1.9.1939 פלישת גרמניה לפולין

# data[].attributes.body
בתאריך זה התחילה גרמניה את פלישתה לפולין יחד עם ברית המועצות. שתי המדינות הסכימו לפלוש לפולין יחד ולחלק אותה ביניהן. כשבוע לפני הפלישה, הם חתמו עם האיחוד הסובייטי על ברית מולוטוב-ריבנטרופ: ברית שאסרה על קרבות צבאיים בין שתי המדינות. ברית זאת הייתה הגורם שנתן להן לחלק את פולין ביעילות ובמהירות, כמעט ללא תסביכים.
הפלישה הייתה מהירה ונגמרה כחודש לאחר שהתחילה.

# data[].attributes.body
בתאריך זה גרמניה, איטליה ויפן חתמו על הסכם ברית הפלדה. בהסכם הן הסכימו לסייע אחת לשנייה באופן מיידי במקרה של פלישה/איום צבאי (זאת למרות שהמדינות הללו היו בשני צדדים שונים במלחמת העולם הראשונה), כמו גם לעזור אחת לשנייה במקרה של איום דיפלומטי/פוליטי (המדינות האחרות ישימו את הכוח הדיפלומטי והפוליטי שלהן על השולחן אם אחת מהן מאוימת מבחוץ).