# data[].attributes.body
Вітаю!
Для успішного опанування цієї теми варто діяти покроково.
Бажаю успіху!

# data[].attributes.headline
крок 1. Налаштування

# data[].attributes.subject
крок 1. Налаштування

# data[].attributes.body
На цьому занятті ви дізнаєтеся про останні відкриття хімічної науки та їхнє значення для майбутнього людства. Звичайно за одне заняття дізнатися про всі відкриття неможливо, проте багато прикладів доводять, що хімія надзвичайно успішно допомагає людям у всіх сферах життя.

# data[].attributes.headline
крок 2. Пригадайте

# data[].attributes.subject
крок 2. Пригадайте

# data[].attributes.body
За час навчання в школі ви дізналися про багато хімічних відкриттів. Пригадаємо деякі з нах, виконуючи вправу

# data[].attributes.attachment_link.title
Хіміки та їх вклад в науку

# data[].attributes.headline
крок 3. Ознайомлення з теоретичним матеріалом  підручника

# data[].attributes.subject
крок 3. Ознайомлення з теоретичним матеріалом  підручника

# data[].attributes.body
Опрацюйте параграф 40 (автор Григорович О.В.)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

Khimija 11-klas-grygorovych-2019

1. 1. Олексій Григорович Рівень стандарту Підручник для 11 класу закладів загальної середньої освіти КЛАС Рекомендовано Міністерством освіти і науки України Харків Видавництво "Ранок" 2019

2. 2. УДК 54:37.016(075.3) Г83 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ Міністерства освіти і науки України від 12.04.2019 № 472) Видано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Григорович О. В. Г83 Хімія (рівень стандарту) : підруч. для 11 кл. закл. загал, серед, освіти / Олексій Григорович. - Харків : Вид-во "Ранок", 2019. - 224 с. : іл., фот. ISBN 978-617-09-5191-5 УДК 54:37.016(075.3) Інтернет-підтримка Електронні матеріали до підручника розміщено на сайті interactive.ranok.com.ua ISBN 978-617-09-5191-5 © Григорович О. В., 2019 © Кот Ю. Г., Кот К. В., фотографії, 2019 © ТОВ Видавництво "Ранок", 2019

3. 3. Хімія, більше ніж будь-яка інша галузь знань, є основою сучасної матеріальної культури. СвантеАрреніус, Нобелівський лауреат Шановні одинадцятикласники та одинадцятикласниці! У цьому навчальному році ви закінчуєте вивчати шкільний курс хімії. За останні чотири роки ви дізналися багато про хімічні речовини, їхні властивості та значення в нашому житті. Наразі ви маєте мож ливість повторити деякі питання та поглибити знання з неорганічної та загальної хімії. Ви дізнаєтеся про властивості хімічних елементів і сполук, які вони утворюють, про взаємозв'язок між будовою атомів та будовою молекул, а також про використання неорганічних сполук у нашому житті, їхню роль у розв'язанні побутових проблем і сучасних проблем людства. Цей посібник - ваш надійний помічник у вивченні хімії. Він містить увесь матеріал, який вам буде необхідний в 11 класі. Кожний параграф закінчується ключовою ідеєю і практичним бло ком, який складається з різноманітних запитань і завдань. У кінці посібника є алфавітний покажчик та відповіді до розрахункових задач. Умовні позначення у . важлива інформація, яку необхідно запам'ятати; - демонстраційний дослід; - ключова ідея параграфа; О Л - контрольні запитання; - завдання для засвоєння матеріалу; посилання на електронний додаток. Електронний додаток до підручника На сторінках підручника ви знайдете посилання на електронні мате ріали до підручника: біографії вчених, відео хімічних дослідів та тестові завдання для контролю знань за вивченими темами. Скористатися Q R -k o - дами можна за допомогою спеціальних безкоштовних програм, які можна встановити на ваш планшет або смартфон.

4. 4. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ § 1. Повторення основних понять про будову атома Планетарна модель будови та склад атома Сучасні уявлення про будову ато ма ґрунтуються на планетарній моделі атома, запропонованій Ернестом Ре зерфордом, згідно з якою позитивно заряджене ядро оточене негативно за рядженими електронами (мал. 1.1). Модель атома Резерфорда допов нив його учень Нільс Бор, який довів, що електрони можуть перебувати не на будь-якій орбіті, а тільки на певних відстанях від ядра, утворюючи кон центричні сфери з електронів. Тому планетарну модель атома також нази вають моделлю Бора-Резерфорда. Атом - це електронейтральна частинка, що складається з позитивно заря- ф дженого ядра і негативно заряджених електронів. Частинки у складі атома: електрони (е~): заряд -1, А = 0; протони (р): заряд +1, А = 1; нейтрони (п): заряд 0; А = 1. Характеристики атома: Z - протонне число, указує число протонів у ядрі атома; N - нейтронне число, указує число нейтронів у ядрі атома; А - масове, або нуклонне, число, указує число нуклонів у ядрі атома Електрони складають електронну оболонку Число електронів = число протонів у ядрі Ядро складається з нуклонів (протонів і нейтронів) iVi I f ® * Протони Нейтрони ВПЛІ Число протонів у ядрі чисельно дорівнює заряду ядра Мал. 1.1. Склад атома Нейтрони впливають тільки на масу ядра Число протонів + число нейтронів = масове число

5. 5. § 1. Повторення основних понять про будову атома Нуклід - це різновид атомів із певним числом протонів і нейтронів у ядрі. Нукліди позначають символом хімічно го елемента із зазначенням протонного та масового чисел: Масове число ___ А = Z + N ~ А^~ Протонне число Z (заряд ядра) 16 О Символ хімічного елемента 8Р 8г Нільс Генрик Давид Бор (1885-1962) Нобелівський лауреат 1922 р. Є автором сучасної моделі будови атома Хімічний елемент - це нукліди з однаковим зарядом ядра. Протонів в атомах міститься таке число, що дорівнює порядковому номеру хімічного елемента в Періодичній системі. Отже, і заряд ядра атома також дорівнює порядковому номеру: Порядковий номер елемента = число протонів у ядрі M g Магній 12 24,305 Порядковий номер чисельно дорівнює зарядуядра Відносна атомна маса приблизно дорівнює масовому числу Ізотопи - це різні нукліди одного хімічного елемента. Ізотопами є нукліди, що мають однаковий заряд (протонне число) і різне нейтронне число: і р in 2 1н 8р 10л 8р 8л 9Р 10л єр 6р 17р 20 п 0000 о t - Ізотопи 00О-) О 19F 9-Г 7п Ізотопи 6 п п С І Оксигену ■*- Карбону -------v------- Різні нукліди Рух електрона в атомі. Орбіталі Для електрона можна визначити тільки ймовірність його перебу вання в певній точці простору навколо ядра. Ту частину електронної хмари, у якій електрон перебуває найбільше часу, називають атомною орбіталлю. Орбіталь - це частина простору, де ймовірність перебування елек трона вища за 90 %. Атомні орбіталі всіх електронів у атомі разом утворюють спільну електронну хмару атома - електронну оболонку атома.

6. 6. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ Мал. 1.2. Атомні орбіталі: а - s-орбіталь; б - р-орбіталь; в і г - різні види с/-орбіталей; Д іє - різні види /-орбіталей Серед орбіталей, що заповнюються електронами в атомі, виділяють чотири типи: s, р, d і / (мал. 1.2). Структура електронної оболонки атомів В електронних оболонках атомні орбіталі утворюють чіткі структу ри, що різняться числом і типом орбіталей. Орбіталі з приблизно однаковою енергією утворюють енергетичні рівні (електронні шари), їх позначають числом п (п = 1, 2, 3, ...). Кожний рівень із номером п містить п2 орбіталей Кожна орбіталь може містити максимально два електрони, тому максимальна місткість енергетичного рівня 2п2. Кожний рівень із номером п може містити максимум 2п2електронів Кожний енергетичний рівень складається з енергетичних підрівнів. Енергетичні підрівні об'єднують орбіталі одного типу (s, р, d і /), тому їх позначають так само, як і орбіталі. Число енергетичних підрівнів на енергетичному рівні дорівнює номеру цього рівня Графічно орбіталь позначають квадратом. Отже, будова електронної оболонки атома на прикладі перших чотирьох енергетичних рівнів виглядатиме так: Орбіталі .Е "і_Q. Ф Іш Рівні Номер рівня п = 4 п = З ' і_ і п = 2 □ Е □ □ Р □ □ Р d f

7. 7. § 1. Повторення основних понять про будову атома Ключова ідея Склад атома безпосередньо або опосередковано зашифровано в Періодичній системі хімічних елементів. 0 л Контрольні запитання 1. Як визначити: а) число протонів, нейтронів та електронів у атомі; б) мак симальну місткість енергетичного рівня; в) число енергетичних рівнів, що заповнюються електронами в атомах певного елемента? 2. Схарактеризуйте структуру електронної оболонки атомів; склад енерге тичних рівнів, склад і типи енергетичних підрівнів. Завдання для засвоєння матеріалу 3. Складіть позначення нуклідів, якщо їхні ядра містять; а) р = 4, п = 4; б) р = 8, п = 9; в) р = 18, п = 20; г) р = 25, п = ЗО; д) р = 29, п = 34; е) р = 31, п = 41; є) р = 82, п = 123. 4. Визначте протонне та нейтронне числа нуклідів: 170, 14С, 30Р, 37СІ, 60Ni, 124Sn, 127l, 137Cs, 2940g. 5. Визначте: а) нуклід Флуору з таким самим нейтронним числом, що в 17N; б) нуклід Калію з таким самим нейтронним числом, що в 20Са; в) нуклід із нейтронним числом 35 і з таким самим протонним числом, що в 68Zn? 6. Із наведеного переліку -^О, 2gNe, ^F, ]gNe, 2gF - виберіть: а) ізотопи; б) нукліди з однаковим нейтронним числом; в) нукліди з однаковим нуклонним числом. Завдання з розвитку критичного мислення 7. Ґрунтуючись на значенні відносної атомної маси хімічних елементів, спро- гнозуйте, у вигляді яких нуклідів існують у природі: а) Літій; б) Бор; в) Кар бон; г) НІатрій; д) Фосфор; е) Купрум. 8. Як ви розумієте твердження, що "електрон одночасно виявляє властивості і частинки, і хвилі"? Як ця властивість електрона позначається на особли востях будови атома? 9. Чому терміни "енергетичний рівень" та "електронний шар" є синонімами? Міні-проекти 10. Використовуючи додаткові джерела інформації, проаналізуйте експе римент Резерфорда з визначення будови атома. Які результати цього досліду дозволили йому зробити висновки про планетарну будову атома? 11. Використовуючи додаткові джерела інформації, схарактеризуйте значен ня постулатів Бора для формування сучасної моделі будови атома. 12. Зверніться до додаткових джерел інформації та поясніть, чому атомні ор- біталі мають саме таку форму. Чим, на вашу думку, це зумовлене?

8. 8. § 2. Розподіл електронів в електронній оболонці атомів S-, р- та d-елементів Пригадайте: розташування s-, р-, d- та /"-елементів у Періодичній системі (див. форзац). Місткість орбіталей На кожній орбіталі максимально можуть розміститися два електрони, що мають одна кову енергію, але які відрізняються особли вою властивістю - спіном. Спін електрона - це його внутрішня влас тивість, що характеризує відношення електро на до магнітного поля. Наочно цю властивість можна уявити як можливість обертання елек трона навколо своєї осі (мал. 2.1). Графічно електрони зображують у ви гляді стрілок, спрямованих догори або до низу, що наочно показують напрямок спіну електрона: І І - вільна (незаповнена) орбіталь; ГН - орбіталь, що містить один електрон; такий електрон назива ють неспареним; N Ф N Ф1 1 1 S т S а N N т t 1 S 1 S б Мал. 2.1. Електрони з пара лельними спінами (а) та анти- паралельними спінами (б) - заповнена орбіталь, що містить два електрони з протилежними спінами; такі електрони називають спареними, або електронною парою. Одна орбіталь може містити лише два такі електрони, спіни яких є антипаралельними. Це правило називають принципом заборони Паулі: На одній орбіталі можуть перебувати не більш ніж два електрони, причому їхні спіни мають бути антипаралельними. Ш / Розподіл електронів по орбіталях. Принцип "мінімальної енергії" Електрони займають орбіталі послідовно починаючи з першого енергетичного рівня за порядком збільшення енергії рівня та підрівня. Спочатку "заселяється" перший енергетичний рівень, потім - другий, третій тощо. Це правило називають принципом найменшої енергії: В атомі кожний електрон намагається зайняти орбіталь із мінімальним значенням енергії, що відповідає найміцнішому його зв'язку з ядром.

9. 9. § 2. Розподіл електронів в електронній оболонці атомів S-, р- та d-елементів Порівнювати енергії підрівнів слід з урахуванням такого: *енергія s-підрівня завжди менша за енергію р-підрівня того са мого енергетичного рівня, тобто s-підрівень заповнюється електронами раніше за р-підрівень; *енергія d-підрівня більша навіть за енергію s-підрівня наступного енергетичного рівня. Порядок заповнення електронами енергетичних підрівнів можна ілюструвати так: Is ЄТЬСЯ ПІСЛЯ 4 s-n iflp iB H fl в елементів четвертого періоду Якщо підрівень складається з кількох орбіталей та містить більше одного електрона, то за можливості електрони займають вільні орбіталі, а за відсутності вільної утворюють пару з іншим електроном у напів- заповненій орбіталі. Це правило називають правилом Хунда: На одному енергетичному підрівні електрони розподіляються по орбіта- лях таким чином, щоб число неспарених електронів було максимальним. Електронні та графічні формули атомів s-, р-, d-елементів Розподіл електронів по орбіталях в атомах s- та ^-елементів перших трьох періодів ви вже вивчали у 8 класі. Пригадаємо основні принципи: *число енергетичних рівнів, що заповнюються в атомі певного еле мента, визначають за номером періоду Періодичної системи, у якому розташований цей хімічний елемент; *число електронів на зовнішньому енергетичному рівні s- та ^-елементів дорівнює номеру групи Періодичної системи, у якій роз міщений елемент (за коротким варіантом), окрім Гелію; *в атомах s-елементів останньою заповнюється електронами орбі- таль s-підрівня, в атомів ^-елементів - орбіталі /ьпідрівня тощо.

10. 10. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ В атомів Гелію (1 період, VIIIA група, № 2) в електронній оболонці міститься два електрони, які перебувають на першому енергетичному рівні на єдиній s-орбіталі (s-елемент): 2Не П S Is2 Атоми Літію (2 період, ІА група, № 3) містять три електрони: пер ший рівень вміщує два електрони, а на другому міститься тільки один електрон на 2в-орбіталі (s-елемент): ls22s1 В атомів Бору (2 період, ІІІА група, № 5) в електронній оболонці 5 електронів, їх вистачає для заповнення Is- та 2в-орбіталей, і ще один з'являється на 2р-орбіталі (р-елемент): 5" п U ls22s22p1 В атомів Натрію (3 період, ІА група, № 11) заповнюється три енер гетичних рівні, останньою - Зв-орбіталь (s-елемент): її Na з Ш S 2 0 d U U U і п ls22s22p63s1 В атомах Аргону (3 період, VIIIA група, № 18) - останнього еле мента третього періоду - повністю зайняті всі s- і р-орбіталі, останнім заповнювався р-підрівень (р-елемент): 18 А г П П п u п п р U U U р d ls22s22p63s23p6 s

11. 11. § 2. Розподіл електронів в електронній оболонці атомів S-, р- та d-елементів В атомах Калію (4 період, ІА група, № 19) заповнюється чотири енер гетичних рівні, останньою - 4в-орбіталь (s-елемент). Оскільки енергія 4з-підрівня менша за енергію Зй-підрівня, то остання лишається вільною: 19 к 4 [Ц d U IU IU d u u u u u ls22s22p63s23p6Asl Ферум (4 період, VIIIB група, № 26) розташований приблизно по середині d-елементів 4 періоду, його Зй-підрівень містить 6 електронів: 26^Є 4 U S Р d з ТІ U U U ТІ т т т т S р d / ls22s22p63s23p63d64s2 Для d-елементів електронну формулу атома складають по-різному: ...3s23p63d64s2 у такий спосіб підкреслюють, що Зс/-підрівень - це частина третього енергетичного рівня ...3s23p 4s23de у такий спосіб підкреслюють, що Зс/-підрівень заповнюється після 45-підрівня Отже, принципи, що ми розглянули, допоможуть вам зрозуміти будову електронних оболонок майже будь-яких атомів. Ці принципи є універсальними і виконуються для всіх елементів. Ключова ідея Головний принцип, що регулює порядок заповнення орбіталей електрона ми,- принцип найменшої енергії. Згідно з ним, енергетичні підрівні в атомі заповнюються електронами в такому порядку: Період 1 2 3 4 Is 2s2p 3s Зр 4s 3d4р

12. 12. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ О Контрольні запитання 13. Скільки електронів може максимально перебувати на: а) одній атомній орбіталі; б) s-підрівні; в) р-підрівні; г) с/-підрівні? 14. Дайте визначення принципу найменшої енергії, правила Хунда, принципу Паулі. Схарактеризуйте їхнє значення для визначення розподілу електро нів в електронній оболонці атома. 15. Що називають "неспареним електроном", "електронною парою"? 16. Чому перший енергетичний рівень заповнюється раніше за другий? 17. Наведіть порядок заповнення електронами підрівнів для перших чоти рьох енергетичних рівнів. 18. Чому в атомах Берилію електрони другого енергетичного рівня перебу вають на s-орбіталі, а не на р-орбіталі? 19. Скільки енергетичних рівнів зайнято електронами в атомах: а) Натрію; б) Кальцію; в) Брому? Завдання для засвоєння матеріалу 20. Складіть графічні електронні формули атомів Нітрогену, Флуору, Магнію, Алюмінію, Силіцію та Феруму. Визначте число електронних пар та неспа- рених електронів на зовнішньому енергетичному рівні. 21. Назвіть два хімічні елементи, в атомах яких на зовнішньому енергетич ному рівні відсутні: а) вільні орбіталі; б) місця для приєднання елек тронів. 22. Атоми якого хімічного елемента другого періоду містять таке саме число неспарених електронів, як атоми: а) Літію, б) Нітрогену; в) Берилію? 23. Складіть графічні електронні формули атомів: а) Нітрогену і Фосфору; б) Оксигену і Сульфуру; в) Флуору і Хлору. Що спільного в будові елек тронних оболонок цих атомів і чим вони відрізняються? 24. В атомах яких хімічних елементів заповнюється електронами: а) 25-підрівень; б) 2р-підрівень; в) Bs-підрівень; г) Зр-підрівень; д) 4s-nifl- рівень; е) Зс/-підрівень? 25. Визначте елемент за електронною формулою зовнішнього енергетичного рівня його атомів: a) Is2; б) 2s1; в) 2s22p3; г) 3s23p4; д) 4s2; е) 3c/64s2. 26. Атоми якого елемента третього періоду містять найбільше: а) електронів; б) неспарених електронів; в) електронних пар? 27. Який енергетичний підрівень заповнюється останнім: а) у s-елементів четвертого періоду; б) p-елементів третього періоду; в) s-елементів тре тього періоду; г) p-елементів другого періоду; д) с/-елементів четвертого періоду?

13. 13. § 3. Особливості будови атомів у збудженому електронному стані. Валентність. Ступінь окиснення Пригадайте: * валентність - число хімічних зв'язків, які певний атом може утворити з іншими атомами; * ступінь окиснення - це умовний заряд на атомі в молекулі або кристалі, який виник би на ньому, якби всі полярні зв'язки, утворені ним, мали йонний характер; * електронегативність - здатність атомів притягувати спільну електронну пару; найбільша електронегативність у Флуору, а найменша - у Францію. Збуджений стан атома Зазвичай, коли ми говоримо про атоми чи молекули, йдеться про їхній основний енергетичний стан. Основним називають такий стан атома (молекули), у якому енергія атома (молекули) мінімальна. У більшості випадків ця енергія визна чається розподілом електронів в електронній оболонці атома згідно з принципом мінімальної енергії. Будь-який енергетичний стан, що відрізняється від основного, нази вають збудженим. У такий стан атоми (молекули) можуть переходити за певних умов: під час нагрівання, за умови поглинання електромаг нітного випромінювання (видимого, ультрафіолетового тощо). Під час збудження атомів відбувається перехід електронів на інші, менш енергетично вигідні орбіталі. Наприклад, під час збудження ато мів Гідрогену та Гелію електрони переходять на наступні енергетичні рівні (збуджений стан позначають зірочкою): п г 1Н 2[Ц [ ш р --------- > S іП р S S 2Не 2 П [ 2" e * 2[ Ц [ і Й Р --------- > S і Ш Р S S Для таких електронних переходів потрібно дуже багато енергії. Приміром, для збудження атомів Гідрогену їх необхідно опромінити жорстким ультрафіолетовим випромінюванням (так званий вакуумний ультрафіолет) або нагріти приблизно до температури 35000 К (темпе ратура поверхні Сонця 6000 К). Різниця енергій орбіталей на одному енергетичному рівні набагато мен ша, тому атоми всіх інших неметалічних елементів переходять у збуджений

14. 14. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ стан набагато легше, для цього необхідна енергія, яку можна порівняти з енергією хімічних реакцій. Наприклад, під час збудження атома Кар бону відбувається розпарування електронної пари та перехід електрона на вільну р-орбіталь того самого енергетичного рівня: Атоми металічних елементів прагнуть віддавати електрони, тому дуже легко переходять у збуджений стан. Настільки легко, що в бага тьох випадках навіть відбувається втрата електрона зовнішнього рівня і перетворення атомів на йони. В основному стані атоми можуть перебувати нескінченно довго, а в збудженому - лише частки секунди (близько 10 8-10 10с). Збуджені атоми можуть утратити енергію і перейти в основний стан або сполу читися з іншим атомом і увійти до складу іншої частинки (молекули). Валентні стани елементів Валентністю називають число хімічних зв'язків, які атом утво рює з іншими атомами в молекулі, тобто валентність дорівнює числу спільних електронних пар, утворених атомом. Але спільні електронні пари характерні тільки для ковалентного зв'язку, тому про валентність атомів коректно говорити лише щодо ковалентних сполук. У більшості випадків валентність визначається числом неспарених електронів у атомі. Наприклад, атоми Оксигену на зовнішньому енер гетичному рівні містять два неспарені електрони, тому виявляють ва лентність II. Число неспарених електронів в атомах може змінюватися внаслідок збудження атомів, завдяки чому атоми багатьох елементів виявляють змінну валентність. Атом Хлору в основному стані на зовнішньому рівні містить один неспарений електрон, за допомогою якого він утворює один хімічний зв'язок, отже, виявляє валентність І. Поглинаючи енергію, одна з елек тронних пар розпаровується: 17€1 з П t l t l t s р d 17с г п і О Т І Ї ' т d

15. 15. § 3. Особливості будови атомів у збудженому електронному стані. Валентність. Ступінь окиснення Унаслідок цього в атомі Хлору є вже три неспарені електрони, отже, він виявляє валентність III. Але і в цьому випадку на зовніш ньому енергетичному рівні атома Хлору залишаються дві електронні пари і вільні d-орбіталі. Тому за умови поглинання додаткової енер гії можливий перехід інших електронів на вільні орбіталі, завдяки чому Хлор може виявляти валентність V, а також і свою вищу ва лентність - VII. 17уС І * з Р І Т І Т І Т ІГТТТ 17 С І* з Щ | Т| Т| Т т т т d Таким чином можна визначити всі можливі валентності для більшо сті елементів (табл. 1). Слід зауважити, що на зовнішньому енергетич ному рівні атомів Нітрогену, Оксигену та Флуору вільні орбіталі відсут ні, тому збільшення числа неспарених електронів для них неможливе. Таблиця 1. Можливі валентності s- та р-елементів, визначені за будовою атома Група ПС* і п ш IV V VI VII Вища валентність і п ш IV V (крім N) VI (крім О) VII (крім F) Можливі валентності - - - II III II, IV І, III, V * за коротким варіантом. Можливі ступені окиснення елементів Для всіх елементів у неорганічних речовинах незалежно від типу хі мічних зв'язків застосовують універсальне поняття - ступінь окиснен ня, що характеризує число прийнятих або відданих атомом електронів. Ступені окиснення, які елементи здатні виявляти в різних сполу ках, у більшості випадків можна визначити за будовою зовнішнього енергетичного рівня їх атомів. Атоми металічних елементів тільки віддають електрони, тому в сполуках вони виявляють позитивний ступінь окиснення. Його зна чення в багатьох випадках (за винятком d-елементів) дорівнює числу електронів на зовнішньому рівні, а отже, і номеру групи в Періодичній системі (короткому варіанті). Атоми неметалічних елементів можуть виявляти як позитивний, так і негативний ступінь окиснення залежно від того, з атомом якого еле мента вони утворюють зв'язок. Якщо елемент більш електронегативний,

16. 16. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ то його атоми приймають електрони від інших атомів, і він виявляє негативний ступінь окиснення, і навпаки. Ступені окиснення неметалічних елементів у разі прийому електронів Атоми неметалічних елементів на зовнішньому енергетичному рівні містять 4 і більше електронів, тому вони насамперед прагнуть при йняти електрони на зовнішній рівень, щоб здобути електронну кон фігурацію атома інертного елемента. Наприклад, у атома Флуору на зовнішньому рівні 7 електронів, він може прийняти до октету тільки 1 електрон, унаслідок чого він переходить у ступінь окиснення -1, що є нижчим для Флуору: 2га mini т т а р ls22s22p5 т а т а г а г а т а р ls22s22pe електронна конфігурація така сама, як в атомів Неону У цьому процесі частинка стає більш стабільною, отже, її енергія знижується. Якщо до октету бракує більше електронів, то нижчий ступінь окис нення буде іншим: 7№ п т т т п р ls 22s22p3 т а т а г а г а т а р ls22s22pe електронна конфігурація така сама, як в атомів Неону Ступені окиснення неметалічних елементів у разі втрати електронів Утворюючи зв'язок із більш електронегативним елементом, атоми неметалічних елементів віддають електрони зовнішнього енергетич ного рівня. Першими вони віддають неспарені електрони, що є більш рухомими. Наприклад, в атомів Карбону на зовнішньому рівні два не спарені електрони, саме їх він може віддати у першу чергу, внаслідок чого переходить у ступінь окиснення +2: 0С° п S г а т і т і р ls22s22p2 DC+2 n s т а p ls22s2 Якщо атом Карбону перебуває у збудженому стані, то він віддає всі електрони із зовнішнього рівня і переходить у ступінь окиснення +4,

17. 17. § 3. Особливості будови атомів у збудженому електронному стані. Валентність. Ступінь окиснення що є вищим для Карбону, здобуваючи електронну конфігурацію атома інертного елемента: 2 РП | Т т т 6С+4 2 П _" Р 1 И ls22s12p3 ~4е > S т I s 2 електронна конфігурація § s така сама, як в атомів Гелію Отже, для визначення можливих ступенів окиснення неметалічних елементів можна скористатися загальною схемою: Оскільки число електронів на зовнішньому рівні збігається з номером групи (короткого варіанта ПС), то вищий ступінь окиснення неметаліч них елементів дорівнює номеру групи (за винятком Флуору та Оксигену). Певна річ, для всякого правила є винятки, але в розглянутий спосіб можна визначити майже всі можливі ступені окиснення для будь-яких s- та ^-елементів (табл. 2). Таблиця 2. Можливі ступені окиснення s- і р-елементів Група ПС І II III IV V VI VII VIII Вищий ступінь окиснення +1 +2 +3 +4 +5 +6 (крім О) +7 (крім F) 0 Проміжний сту пінь окиснення +2, 0 +3, 0 +4, + 2, 0 + 5, +3, + 1, 0 0 Нижчий ступінь окиснення 0 0 0 -4 -3 -2 -1 0

18. 18. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ Ключова ідея Будова зовнішнього енергетичного рівня атомів зумовлює можливі валентні стани та ступені окиснення хімічних елементів, а отже, й можливі хімічні спо луки, які вони утворюють. е Контрольні запитання 28. Поясніть, що називають основним та збудженим станами атомів. 29. Що відбувається з електронною оболонкою атомів під час переходу ато ма з основного стану в збуджений, і навпаки? Які енергетичні рівні та ор- біталі можуть бути в цьому задіяні? 30. Дайте визначення понять "валентність" і "ступінь окиснення"? У чому по лягає спільність і чим вони відрізняються? 31. Чому не можна застосовувати поняття "валентність" для йонних сполук? 32. Наведіть графічні електронні формули атома Хлору в основному та збу джених станах. 33. Схарактеризуйте, які ступені окиснення є можливими для металічних та неметалічних елементів. 34. Електронні конфігурації атомів яких хімічних елементів є найстабільні- шими? 35. Поясніть, як можна за місцем хімічних елементів у Періодичній системі визначити їх можливі валентності та ступені окиснення. Завдання для засвоєння матеріалу 36. Поясніть, чому для Флуору характерний тільки негативний ступінь окис нення? 37. Визначте валентність і ступінь окиснення всіх елементів у наведених спо луках: а) Вг і Р✓ Вг Вг Н б) Н-С-Вг і н F в) СІ/ ч F F Fs Л Хе "F Д) I-F 38. За місцем елементів у Періодичній системі визначте можливі валентності й ступені окиснення: а) Рубідію, б) Стронцію; в) Фосфору; г) Брому; д) Ар сену. 39. Визначте ступені окиснення елементів у сполуках з Гідрогеном: СН4, NH3, H2S, НСІ, СаН2. 40. Визначте ступені окиснення елементів у речовинах: AIF3, ВаСІ2, CaS, К3Р, І2, N20 3, РЬСІ4, СІ20 7, Brl3, NaF, Р4, Cul2, MgS, CF4, CaO, CS2, AI4C3, PCI5, Fe2S3. 41. Зобразіть структурні формули молекул: 0 2, OF2, Н20 2. Визначте валентно сті та ступені окиснення Оксигену в цих молекулах. 42. В атомів Хлору в збудженому стані на зовнішньому енергетичному рівні може бути 3, 5 або 7 електронів. Чому Хлор не виявляє ступені окиснення -З, -5 та -7? Чи є хімічні елементи, що виявляють негативні ступені окис нення з повністю розпарованими електронними парами?

19. 19. § 4. Властивості хімічних елементів та їхніх сполук на основі уявлень про електронну будову атомів 43. Складіть електронні графічні формули атомів Феруму в збудженому стані, у якому він може виявляти ступені окиснення +2 та +3. 44. Складіть електронні графічні формули зовнішнього енергетичного рівня атомів в основному та збудженому станах: а) Силіцію; б) Фосфору; в) Суль- фуру; г) Аргону. Завдання з розвитку критичного мислення 45. Максимальна валентність та ступінь окиснення Оксигену та Флуору від різняються від номера групи Періодичної системи, у якій вони розта шовані. А для атома Нітрогену максимальний ступінь окиснення і мак симальна валентність не співпадають. Чим, на вашу думку, це можна пояснити? 46. Як ви вважаєте, чому в Оксигену вищий ступінь окиснення +2 і він не співпадає з вищим ступенем окиснення інших елементів його підгрупи? 47. Елементи VIIІА групи називають інертними через дуже низьку хімічну ак тивність. Але за останні 60 років для більшості з них одержано сполуки, наприклад KrF2, XeF4, Rn03. Однак для Гелію та Неону жодної ковалентної сполуки ще не одержано. Як можна пояснити ці факти, ґрунтуючись на будові електронної оболонки атомів? § 4. Властивості хімічних елементів та їхніх сполук на основі уявлень про електронну будову атомів Пригадайте: * металічні елементи утворюють прості речовини метали та сполуки переважно з основними властивостями; * неметалічні елементи утворюють неметали та сполуки переважно з кислотними властивостями; * окисник - частинка (речовина), що в хімічних взаємодіях приймає електрони, відновник - та, що віддає. Періодичність у зміні будови електронних оболонок атомів В елементів однієї підгрупи подібна електронна конфігурація атомів. Наприклад, в атомах Карбону й Силіцію, що розміщені в четвертій групі Періодичної системи, на зовнішньому рівні міститься по чотири електрони (на s- та /ьорбіталях). Відмінність лише в тому, що в Карбону зовнішнім є другий енергетичний рівень, а в Силіцію - третій. Отже, ці дві пари елементів є електронними аналогами. Будова зовнішнього енергетичного рівня атомів хімічних елемен тів однієї підгрупи є подібною (мал. 4.1, с. 20), вони є електронними аналогами і внаслідок цього мають подібні хімічні властивості.

20. 20. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ 2 3 4 5 6 7 d1 d2 ds d4 d5 d 6 d7 d8 d9 d10 4 5 6 7 f1 f f f f f f f f ydO f ii f12 fis yd4 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 La Се Pr Nd Pm Sm Eu Gd Tb Dy Ho Er Tm Yb 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 Ac Th Pa U Np Pu Am Cm Bk Cf Es Fm Md No 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 Sc Ті V Cr Mn Fe Co Ni Cu Zn 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 Y Zr Nb Mo Те Ru Rh Pd Ag Cd 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 Lu Hf Та W Re Os Ir Pt Au Hg 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 Lr Rf Db sg Bh Hs Mt Ds Rg Cn 3 4 Li Be 11 12 Na Mg 19 20 K Ca 37 38 Rb Sr 55 56 Cs Ba 87 88 Fr Ra p1 p2 p3 1 1 H 2 He pA p 5 p3 5 6 7 8 9 10 В C N 0 F Ne 13 14 15 16 17 18 A1 Si P S Cl Ar 31 32 33 34 35 36 Ga Ge As Se Br Kr 49 50 51 52 53 54 In Sn Sb Те I Xe 81 82 83 84 85 86 T1 Pb Bi Po At Rn 113 114 115 116 117 118 Nh FI Me Lv Ts Og Мал. 4.1. Електронна конфігурація підрівня, що заповнюється останнім в атомів елементів різних підгруп Періодичної системи (довгий варіант) Періодичність у зміні властивостей елементів та їхніх сполук У 8 класі ви вивчали Періодичний закон: Властивості хімічних елементів, а також утворених ними речовин перебува ють у періодичній залежності від зарядів їхніх атомних ядер. Звертаючи увагу на будову електронних оболонок атомів, ми бачи мо, що зі збільшенням заряду ядра атомів періодично повторюються електронні формули зовнішніх енергетичних рівнів атомів. Оскільки саме від зовнішнього рівня насамперед залежать властивості елементів та їхніх сполук, то така періодичність зміни електронної конфігурації атомів пояснює справедливість Періодичного закону. Радіус атома *Зі збільшенням порядкового номера елемента в головних підгрупах збільшується число енергетичних рівнів, що заповнюється електронами, тому радіус атомів хімічних елементів однієї групи збільшується. *В атомів хімічних елементів одного періоду число енергетичних рівнів, що заповнюються, однакове. Але зі збільшенням порядкового номера хімічного елемента заряд ядра поступово збільшується, що спри чиняє сильніше притягання електронів до ядра, і тому в періоді радіус атомів поступово зменшується (мал. 4.2). Електронегативність елементів *У періодах число електронів на зовнішньому енергетичному рівні атомів поступово збільшується. Унаслідок цього зменшується здатність

21. 21. § 4. Властивості хімічних елементів та їхніх сполук на основі уявлень про електронну будову атомів Ill IV V VI VII VIII He в С N 0 F Ne АІ Si P s Cl Ar Ga Ge As Se Br Kr In Sn Sb Те 1 Xe Ті Pb Bi Po At Rn Nh FI Me Lv Ts Og о at at ----------------------------------------------- ► * Збільшення числа електронів на зовнішньому рівні * Зменшення радіуса атомів * Збільшення електронегативності * Посилення неметалічних властивостей * Посилення окисних та послаблення відновних властивостей * Посилення кислотних властивостей оксидів і гідратів оксидів Мал. 4.2. Періодичність у зміні властивостей хімічних елементів та їхніх атомів віддавати електрони і збільшується здатність їх приймати, а отже, й збільшується притягання спільних електронних пар, тобто в періодах електронегативність збільшується. *В елементів однієї групи електронна конфігурація атомів подіб на, але число заповнених електронних шарів поступово збільшується. І чим далі від ядра перебуває зовнішній електронний шар, тим важче ядру притягувати спільні електронні пари. Унаслідок цього у групах електронегативність зменшується (мал. 4.2). Металічні й неметалічні властивості *Чим більше електронів на зовнішньому рівні, тим складніше ато мам їх віддавати, тому зі збільшенням числа електронів на зовнішньому рівні (у періодах) металічні властивості елементів послаблюються. Чим більше електронів бракує до завершення електронного шару, тим важче їх приєднувати, тож чим менше електронів на зовнішньому шарі, тим слабшими є неметалічні властивості елементів.

22. 22. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ Отже, у періоді зі збільшенням порядкового номера металічні вла стивості елементів послаблюються, а неметалічні - посилюються. *В елементів однієї підгрупи електронна конфігурація атомів зо внішнього рівня однакова, але металічні властивості залежать від чис ла заповнених енергетичних рівнів. Зі збільшенням радіуса зовнішні електрони легше втрачати, тому в групах металічні властивості посилюються. Разом із цим зі збільшенням радіуса в групах атомів неметалічні властивості елементів послаблюються. Металічні вла стивості елементів однієї підгрупи найсильніше виражені в елементів із найбільшим радіусом (найбільшим порядковим номером), а немета лічні - в елементів із найменшим радіусом (найменшим порядковим номером) (мал. 4.2). Окисно-відновні властивості простих речовин З металічними та неметалічними властивостями хімічних елемен тів тісно пов'язані й окисно-відновні властивості простих речовин, що вони утворюють. Оскільки металічні властивості пов'язані зі здатністю атомів відда вати електрони, то чим активніший метал, тим сильнішим відновни ком він є. Так само щодо неметалічних властивостей, що пов'язані зі здатністю приймати електрони. Чим активніші неметалічні власти вості, тим сильнішим окисником є речовина. * Зі збільшенням порядкового номера в періодах відновні вла стивості послаблюються, а окисні - посилюються. * У групах відновні властивості посилюються, а окисні послаб люються. Кислотно-основні властивості оксидів та гідратів оксидів З металічними та неметалічними властивостями хімічних елементів також тісно пов'язані кислотно-основні властивості їх оксидів та гідра тів їх оксидів. Так, ви вже вивчали, що металічні елементи утворюють переважно основні речовини, а неметалічні - кислотні. Проаналізуйте зміну властивостей сполук у таблиці 3. Як можна побачити, з послабленням металічних та посиленням неметалічних властивостей хімічних елементів характерно змінюються властивості їхніх оксидів та гідратів оксидів. Елементи на початку періоду утворюють основні речовини (оксиди та гідроксиди). Потім основні властивості послаблюються: Алюміній утворює вже амфотерні сполуки, які виявляють і кислотні, і основні властивості. А немета лічні елементи утворюють кислотні речовини, причому на прикладі гідратів оксидів добре видно, як вони змінюються: від слабкої силі катної кислоти до дуже сильної перхлоратної кислоти (НСЮ4 - одна з найсильніших кислот).

23. 23. § 4. Властивості хімічних елементів та їхніх сполук на основі уявлень про електронну будову атомів Таблиця 3. Кислотно-основні властивості оксидів та їхніх гідратів елементів третього періоду Ознака для порівняння Формули та властивості Характер елемента Мета лічний Мета лічний Мета лічний Немета- лічний Немета- лічний Немета- лічний Немета- лічний Вищий оксид NaaO MgO а і2о 3 Si02 Р А s o 3 с і2о 7 Характер властивос тей вищого оксиду Основ ний Основ ний Амфо терний Кислот ний Кислот ний Кислот ний Кислот ний Гідрат ви щого оксиду NaOH Mg(OH)2 А1(ОН)3 H2Si03 н 3р о 4 h 2s o 4 н с ю 4 Характер гідрату ви щого оксиду Сильна основа (луг) Основа Амфо терний гідро ксид Слабка кислота Кисло та се редньої сили Сильна кислота Дуже сильна кислота Отже, властивості хімічних елементів та їхніх сполук періодично змінюються, що значною мірою зумовлено періодичністю змін у будо ві електронних оболонок атомів. А Францій та Флуор - рекордсмени за багатьма властивостями (мал. 4.3). Ключова ідея Періодичність змін властивостей хімічних елементів та їхніх сполук пов'язана з періодичністю повторюваності електронної будови атомів. Найменший радіус атома р Н е Найбільший радіус атома Найменша електронегативність Найсильніші металічні властивості Найсильніший відновник Fr"' Мал. 4.3. Хімічні елементи з рекордними властивостями Найбільша електронегативність Найсильніші неметалічні властивості Найсильніший окисник Сер Вільям Рамзай (1852-1916) Нобелівський лауреат 1904 р. Відкрив інертні елементи, об ґрунтував їх місце в Періодич ній системі

24. 24. ТЕМА 1. ПЕРІОДИЧНИЙ ЗАКОН І ПЕРІОДИЧНА СИСТЕМА ХІМІЧНИХ ЕЛЕМЕНТІВ Контрольні запитання 48. Чим зумовлені металічні та неметалічні властивості елементів? 49. Як за Періодичною системою визначити число валентних електронів в електронних оболонках атомів хімічних елементів головних підгруп? 50. Чому атоми приймають або віддають електрони в хімічних реакціях? 51. Схарактеризуйте та поясніть зміни в періодах та групах: а) сили притягання валентних електронів до ядра; б) металічних та неметалічних властивостей; в) радіуса атомів; г) електронегативності елементів; д) окисно-відновних властивостей простих речовин; е) кислотно-основних властивостей окси дів та гідратів оксидів. 52. Назвіть елемент, що має; а) найбільшу електронегативність; б) найменшу електронегативність; в) найбільший радіус атома; г) найменший радіус атома; д) найсильніші металічні властивості; е) найсильніші неметалічні властивості. Завдання для засвоєння матеріалу 53. Поясніть, чому Натрій і Калій є електронними аналогами. 54. Який елемент другого періоду є електронним аналогом Магнію? 55. Які хімічні елементи є електронними аналогами; а) Карбону; б) Нітроге ну? Складіть електронну формулу атома одного з них та схарактеризуйте, у чому полягає подібність у властивостях елементів та їхніх сполук. 56. Складіть графічні електронні формули атомів елементів із порядковими номерами 11, 13 та 15. Складіть формули їхніх вищих оксидів та гідратів оксидів. Порівняйте їхні: а) металічні та неметалічні властивості; б) елек тронегативності; в) окисно-відновні властивості простих речовин; г) кис лотно-основні властивості оксидів і гідратів оксидів. 57. Наведіть по одному прикладу елемента третього періоду, що: а) є ак тивнішим металічним елементом за Літій; б) є активнішим неметалічним елементом за Фосфор; в) має електронегативність більшу за Нітроген; г) є менш активним окисником за Сульфур; д) є більш активним від новником за Алюміній; е) утворює гідрат вищого оксиду із сильнішими за Силіцій кислотними властивостями. Завдання з розвитку критичного мислення 58. Як ви вважаєте, зміною яких властивостей атомів чи елементів можна пояснити зміну: а) неметалічних та металічних властивостей елементів; б) окисно-відновних властивостей речовин? 59. Схарактеризуйте причинно-наслідкові зв'язки між характером вищих оксидів та гідратів вищих оксидів елементів з: а) неметалічними чи мета лічними властивостями цих елементів; б) електронегативністю цих еле ментів; в) радіусом атомів цих елементів. Ф Перевірте свої знання за темою "Періодичний закон і Періодична система хімічних елементів", виконавши тестові завдання на сайті.

25. 25. ТЕМА 2. ХІМІЧНИЙ ЗВ'ЯЗОК І БУДОВА РЕЧОВИНИ § 5. Природа хімічного зв'язку. Йонний зв'язок Пригадайте: * розрізняють чотири типи хімічного зв'язку: йонний, ковалентний, водневий та металічний; * валентними називають електрони зовнішніх енергетичних рівнів; * лужні елементи - це елементи ІА групи, галогени - елементи VIIА групи; * катіони - позитивно заряджені йони, а аніони - негативно заряджені. Електронна природа хімічного зв'язку 1897 року після відкриття електрона англійським фізиком Дж. Том- соном було висловлене припущення, що хімічні зв'язки мають елек тронну природу й утворюються завдяки зміщенню або перенесенню електронів від одного атома до іншого. Електронну природу можна проілюструвати енергетичною діаграмою взаємодії двох атомів Гідрогену, що залежить від відстані між ними (мал. 5.1). На великій відстані взаємодією атомів один з одним можна Відстань між атомами Мал. 5.1. Енергетична діаграма сумарної енергії двох атомів Гідрогену залежно від відстані між ними, 1 пм = 10"12 м

26. 26. ТЕМА 2. ХІМІЧНИЙ ЗВ'ЯЗОК І БУДОВА РЕЧОВИНИ знехтувати, і під час їх зближення до певного моменту їхня сумарна енергія не змінюватиметься. У міру їх зближення ядро одного атома притягує електрон іншого, і навпаки. Між атомами виникає взаємо дія, і відстань між ними зменшується доти, поки взаємне притягання не врівноважиться відштовхуванням двох позитивних ядер. Енергія двох окремих атомів більша, ніж енергія молекули, утво реної цими двома атомами (мал. 5.1, с. 25). А прагнення до зменшення енергії - це рушійна сила будь-яких взаємодій. Зменшення енергії молекули в порівнянні з енергією окремих атомів - причина утворення хімічного зв'язку: Хімічний зв'язок - це взаємодія атомів, що зумовлює стійкість багатоатом- ® них частинок (молекул, йонів, кристалів). Електронну теорію хімічного зв'язку запропонував 1916 року аме риканський хімік Джилберт Льюїс. Умови виникнення хімічного зв'язку Умови виникнення хімічного зв'язку ґрунтуються на будові елек тронних оболонок атомів. Дж. Льюїс визначив, що електронні оболон ки атомів інертних елементів відзначаються особливою стійкістю, чим і пояснюється їхня хімічна інертність. Атоми всіх інших елементів під час утворення хімічного зв'язку прагнуть змінити електронну оболонку, щоб набути електронної конфігурації атомів найближчого інертного еле мента, віддаючи або приєднуючи електрони. Тільки в такому випадку утворюються стійкі молекули. Оскільки атоми всіх інертних елементів (крім Гелію) містять на зовнішньому рівні по вісім електронів, то праг нення до конфігурації інертного елемента називають правилом октету Льюїса (від латин, окто - вісім). Йонний зв'язок Хімічний зв'язок, що реалізується за рахунок притягання протилежно заря- ® джених йонів, називають йонним. Йонний зв'язок існує в речовинах, утворених металічними та неметалічними елементами. Така речовина може утвори тися, наприклад, під час взаємодії металу з неметалом. Йонний зв'язок зумовлений наявністю в речовині вільних йонів (катіонів та ані онів). Катіони можуть утворитися з атомів Йонний зв'язок: * виникає між протилежно зарядженими йонами; * існує між одно- та ба гатоатомними йонами в солях, гідроксидах та деяких оксидах металічних елементів

27. 27. § 5. Природа хімічного зв'язку. Йонний зв'язок металічних елементів у разі втрачан ня електронів, а аніони - з атомів не- металічних, що приймають електро ни. Аніони також можуть утворитися з молекул кислот під час електролі тичної дисоціації. Між різноймен но зарядженими йонами виникає електростатичне притягання, при чому сила притягання залежить Мал. 5.2. У кристалі натрій хлориду йони утримуються йонним зв'язком від зарядів йонів та їхніх радіусів. Класичним прикладом утворення речовини з йонним зв'язком є хі мічна взаємодія натрію та хлору, під час якої утворюються катіони Натрію Na+ та хлорид-іони СР: Атом Натрію віддає електрон атому Хлору. При цьому обидва атоми перетворюються на йони з електронною конфігурацією атомів інертного елемента. У натрій хлориді, що утворився, містяться катіони Натрію та хло- рид-аніони. У кристалі вони між собою не зв'язані жорстко, а утри муються разом завдяки притяганню між протилежно зарядженими йонами (мал. 5.2). Розглянемо інший приклад: взаємодію магнію з розбавленою суль фатною кислотою. Під час реакції атоми Магнію віддають два електро ни і перетворюються на йони Магнію Mg2+. Окисником у цій реакції є йони Гідрогену, які приймають електрони і перетворюються на атоми Гідрогену, а сульфат-іони змін не зазнають: 2Na + С12 = 2NaCl Na° - е~ -" Na+ Cl° + е~ -" СГ Mg + h 2s o 4 = MgS0 4 + н2Т Mg° - 2е~ -" Mg2+ 2Н+ + 2е- -" 2Н° -" Н2Т Під час реакції магнію із сульфатною кислотою частинки обмінюються електронами

28. 28. ТЕМА 2. ХІМІЧНИЙ ЗВ'ЯЗОК І БУДОВА РЕЧОВИНИ Мал. 5.3. Магній сульфат - речовина з йонним зв'язком Ключова ідея Якщо випарити воду після про ведення такого досліду, то залишить ся кристалічна речовина - магній сульфат, що складається з йонів Магнію та сульфат-іонів, сполучених йонним зв'язком (мал. 5.3). Отже, йонний зв'язок характер ний для солей, а також для інших сполук, у яких існують йони: основ них оксидів та лугів. Речовини з йонним зв'язком складаються з протилежно заряджених одно- або багатоатомних йонів, що утримуються один з одним електростатичним притяганням. О & Контрольні запитання 60. У чому виявляється електронна природа хімічного зв'язку? 61. Схарактеризуйте зміну сумарної енергії двох атомів Гідрогену залежно від відстані між ними. Поясніть причину цих змін. 62. Дайте визначення: а) хімічному зв'язку; б) йонному зв'язку. Завдяки яким взаємодіям вони утворюються? 63. Схарактеризуйте умови виникнення хімічного зв'язку. 64. Для яких сполук характерний йонний зв'язок? Завдання для засвоєння матеріалу 65. Чому одні атоми взаємодіють один з одним, а інші - ні? 66. За якими ознаками можна визначити атоми, що здатні утворити хімічний зв'язок? Поясніть, чому "не вигідно" утворення молекули Не2. 67. Скільки електронів не вистачає до октету атомам Карбону, Брому, Сульфу- ру, Хлору, Фосфору, Нітрогену? 68. До електронної конфігурації атомів яких інертних елементів прагнуть атоми Натрію, Сульфуру, Калію, Алюмінію, Брому? Атоми цих елементів прагнуть віддавати чи приєднувати електрони в разі утворення хімічних зв'язків? 69. Визначте, скільки електронів можуть віддати атоми Кальцію, Берилію, Лі тію, Алюмінію, Нітрогену, Брому. 70. Зобразіть схему утворення йонів із нейтральних атомів на прикладі: а) калій флуориду; б) магній оксиду; в) алюміній броміду. 71. Зобразіть схему утворення йонів під час взаємодії металів із кислотами для утворення солей: а) алюміній хлориду; б) цинк сульфату; в) ферум(ІІ) сульфіту; г) натрій карбонату. 72. Визначте хімічну формулу частинки (атома чи йона) за відомим протонним числом та будовою зовнішнього енергетичного рівня: а) р = 1, Is0; б) р = 4, Is2; в) р = 8, 2s22p6; г) р = 9, 2s22p6; д) р = 12, 2s22p6; е) р = 26, 3s23p63d6.

29. 29. § 6. Ковалентний зв'язок 73. Утворення стабільної частинки - це енергетично вигідний процес, який відбувається з виділенням теплоти. Визначте, який процес відбу вається з виділенням теплоти, а який - із поглинанням: а) Не0 -" Не+; б) Cs° -> Cs+; в) F° -> F+; г) СГ -> СІ0; д) Вг° -> Вг; е) К° -> К"; є) Са2+ Са°. § 6. Ковалентний зв'язок Пригадайте: * як визначити будову електронної оболонки атомів у збудженому стані (за § 3); * у формулах Льюїса (електронні графічні формули атомів або електронно-крапкові формули) крапкою позначають електрони тільки зовнішнього енергетичного рівня; * що таке електронегативність та як порівняти електронегативності різних елементів. Утворення ковалентного зв'язку Ковалентний зв'язок виникає переважно між атомами неметаліч- них елементів. Для таких елементів характерне те, що вони прагнуть не віддати електрони із зовнішнього енергетичного рівня, а, навпаки, доповнити його до октету. А якщо два атоми не віддають один одному електрони, а намагаються їх забрати, то вони обидва починають при тягуватися до цих електронів та "усуспільнюють" їх, тобто утворюють спільну електронну пару. Хімічний зв'язок, що виникає в результаті утворення спільних електронних пар, називають ковалентним. Існує два способи утворення ковалентного зв'язку: рекомбінаційний (обмінний) та донорно-акцепторний. Рекомбінаційний, або обмінний, механізм утворення ковалентно го зв'язку ми вже розглянули у 8 класі. Він полягає в тому, що для утворення спільної електронної пари кожний з атомів надає у спільне користування по одному електрону. Наприклад, під час утворення мо лекули водню з атомів Гідрогену (мал. 6.1): Н * + *Н -" (Н$Н), або Н-Н окремі атоми перекривання ковалентний зв'язок Гідрогену s-орбіталей у молекулі Н2 Мал. 6.1. Електронні орбіталі (Is) окремих атомів Гідрогену та в молекулі водню

30. 30. ТЕМА 2. ХІМІЧНИЙ ЗВ'ЯЗОК І БУДОВА РЕЧОВИНИ окремі атоми Флуору перекривання р-орбіталей у молекулі F. ** ** : f * F : F: F: F- F Мал. 6.2. Ковалентний зв'язок у молекулі фтору (повністю заповнені р-орбіталі не показано) Електрони спільної електронної пари однаковою мірою належать обом атомам Гідрогену, завдяки чому кожен із них набуває електронної конфігурації атома інертного елемента (Гелію), що зумовлює стійкість молекули водню. Аналогічно утворюється зв'язок між атомами інших неметалічних елементів, наприклад між атомами Флуору в молекулі фтору F2: У цьому випадку спільна електронна пара утворюється перекриван ням р-орбіталей (мал. 6.2). У результаті кожен з атомів на зовнішньому рівні має по вісім електронів (октет), із яких два перебувають у "спіль ному користуванні", а шість (три пари) не беруть участі в утворенні хімічного зв'язку і належать самому атому (неподілені електронні пари). У молекулі гідроген флуориду зв'язок утворюється електроном на ls -орбіталі атома Гідрогену та р-електроном атома Флуору (мал. 6.3), завдяки чому кожен з атомів також здобуває повністю заповнену елек тронну оболонку: Донорно-акцепторний механізм утворення ковалентного зв'язку принципово інший. Для утворення зв'язку за цим механізмом один атом - донор - надає неподілену електронну пару, а інший - ак цептор - надає в користування вільну орбіталь. У такий спосіб для обох атомів ця електронна пара стає спільною, а отже, утворюється ковалентний зв'язок. Класичним прикладом утворення ковалентного зв'язку за донорно- акцепторним механізмом є утворення йона амонію NH^. У молекулі або F-F Н - + "F: -" H:F: або H -F Мал. 6.3. Ковалентний зв'язок у молекулі гідроген флуориду Н- F

31. 31. § 6. Ковалентний зв'язок амоніаку NH3 атому Нітрогену належать чотири електронні пари: три з них є спільними з трьома атомами Гідрогену, а четверта - неподілена: Н* + *№ + -Н + Н Н:№Н Й неподілена електронна пара За участі неподіленої пари атом Нітрогену може утворити четвертий зв'язок за донорно-акцепторним механізмом із йоном Гідрогену Н+, на орбіталях якого взагалі відсутні електрони: Н Н:№ + Н+ ->** Н н №№Н** Н йон Гідрогену (акцептор електронної пари) + ш н молекула амоніаку (донор електронної пари) Н йон амонію Позитивний заряд тепер належить усьому йону амонію, а всі утво рені атомом Нітрогену чотири зв'язки однакові й не відрізняються один від одного. Тобто немає різниці, за яким механізмом утворюється кова лентний зв'язок, головне - що утворюється спільна електронна пара. Донорно-акцепторний механізм є досить поширеним і реалізується під час утворення багатьох сполук та частинок. Одним із найвідоміших учених, хто досліджував такі сполуки, був А. Вернер. Демонстраційний дослід: утворення амоній хлориду На стрижневому штативі фіксуємо лапку, у якій го ризонтально під кутом близько 15° закріплюємо ши року скляну трубку. У дві склянки наливаємо кон центрований розчин амоніаку та хлоридну кислоту і просочуємо ними ватні тампони. Ватний тампон з амоніаком поміщаємо в нижній отвір скляної труб ки, а у верхній - тампон із хлоридною кислотою. Приблизно посередині скляної трубки спостерігаємо появу туману - продукту взаємодії амоніаку з гід роген хлоридом - кристалічного амоній хлориду: NH3 + НСІ = ІІН4СІФ

32. 32. ТЕМА 2. ХІМІЧНИЙ ЗВ'ЯЗОК І БУДОВА РЕЧОВИНИ Критерії утворення ковалентного та йонного зв'язку Атоми різних хімічних елементів мають різну електронегативність, отже, по-різному притягують спільну електронну пару. Ґрунтуючись на цьому, можна визначити, є ковалентний зв'язок полярним чи непо лярним, або передбачити можливість утворення йонного зв'язку. За результатами досліджень різниці полярності хімічних зв'язків у різних речовинах Лайнус Полінг вивчав різну здатність атомів притя гувати електрони. Він назвав цю здатність електронегативністю, розро бив шкалу електронегативності (шкала Полінга) та встановив значення електронегативностей для багатьох хімічних елементів (див. Періодичну систему на форзаці). За значеннями електронегативностей елементів мож на робити висновки щодо можливих зв'язків у їхніх сполуках, розв'я зуючи зворотну задачу, ніж ту, що розв'язував Л. Полінг (мал. 6.4). За значної різниці електронегативностей хімічних елементів (ДЕН>2) один з атомів настільки сильніше притягує електрони, що перетворюється на йон. У такому випадку в речовині утворюється йон ний зв'язок (мал. 6.4, в). За умови незначної різниці електронегативностей (ДЕН < 0,4) оби два атоми майже однаково притягуються до спільних електронних пар, і електрони розподіляються майже рівномірно, не виникає надлишку чи нестачі електронної густини (мал. 6.4, а). Такий зв'язок є ковалентним неполярним зв'язком. Ковалентний неполярний зв'язок існує в усіх простих речовинах, утво рених неметалічними елементами, а також у деяких складних сполуках. Так, фактично неполярним є зв'язок у молекулі метану СН4(ДЕН = 0,35). У ній на атомі Гідрогену заряд лише +0,041, тобто спільна електронна пара між атомами Карбону й Гідрогену лише на 4,1 % зміщена в бік 1 1 і Ковалентний , Ковалентний полярний і і і Йонний і неполярний і і і і і 0 0,4 м---------------- ** ** : F: F:** ** ДЕН = 0 а ДЕН ■Різниця електронегативностей 6+ 6- н : f : = 3,98 - 2,2 = 1,78 б 3,3 ► № : F: ДЕН = 3,98 - 0,93 = 3,05 в Мал. 6.4. Залежність типу зв'язку від різниці електронегативностей елементів: а - кова лентний неполярний; б - ковалентний полярний; в - йонний

33. 33. § 6. Ковалентний зв'язок атома Карбону, чим можна знехтувати. Також, наприклад, неполярними є зв'язки у силані SiH4 (ДЕН = 0,30), фосфіні РН3 (ДЕН = 0,01) тощо. У разі невеликої різниці електронегативностей (мал. 6.4, б) спільна електронна пара зміщується до атома більш електронегативного еле мента, а на атомах з'являються полюси позитивного та негативного зарядів. Такий ковалентний зв'язок є полярним. Так, приміром, у гід роген флуориді спільна електронна пара зміщена в бік атома Флуору, внаслідок чого на ньому більша електронна густина. Як результат, на атомі Флуору з'являється надлишковий негативний заряд -0,44. Тобто спільна електронна пара на 44% зміщена в його бік. На атомі Гідро гену, навпаки, електронна густина зменшена, і на ньому з'являється такий самий за величиною, але позитивний заряд +0,44. У більшості випадків величина надлишкового заряду не має значення, тому його наявність просто позначають б (грецька буква "дельта"): 5+ 5- H - F Чим сильніше зміщення спільної електронної пари, тим більшою є полярність зв'язку. Так, у ряду галогеноводнів різниця електронега тивностей між Гідрогеном та Флуором значно більша, ніж між Гідро геном та Йодом, тому в гідроген флуориді полярність зв'язку більша, ніж у гідроген йодиді: Н -І H -B r Н-С1 H -F ------------------------------------------------------► Полярність зв'язку збільшується Отже, за різницею електронегативностей можна передбачити тип зв'язку і порівнювати полярність ковалентних зв'язків. Також слід пам'ятати, що в одній речовині одночасно можуть існувати декілька типів зв'язків. Так, наприклад, у молекулі гідроген пероксиду наявні ковалентні полярний та неполярний зв'язки, а в солях оксигеновмісних кислот є йонний та ковалентні зв'язки: Слід зауважити, що межі різниці електронегативностей, зазначені на малюнку 6.4 як критерій класифікації зв'язків, є досить умовними. Вони обрані з огляду на ступінь зміщення спільної електронної пари: за різниці

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on Khimija 11-klas-grygorovych-2019 1. Олексій Григорович Рівень стандарту Підручник для 11 класу закладів загальної середньої освіти КЛАС Рекомендовано Міністерством освіти і науки України Харків Видавництво "Ранок" 2019 2. УДК 54:37.016(075.3) Г83 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ Міністерства освіти і науки України від 12.04.2019 № 472) Видано за рахунок державних коштів.

# data[].attributes.headline
крок 4. Ознайомлення з теоретичним матеріалом з інших джерел

# data[].attributes.subject
крок 4. Ознайомлення з теоретичним матеріалом з інших джерел

# data[].attributes.body
У презентацію включений теоретичний матеріал з трьох інших підручиків

# data[].attributes.headline
крок 5. Пошук та аналіз інформації в додаткових джерелах

# data[].attributes.subject
крок 5. Пошук та аналіз інформації в додаткових джерелах

# data[].attributes.body
Відділення хімії НАН України налічує 13 наукових установ. Дізнайтеся, дослідження яких галузей хімічної науки здійснюється в них, яких успіхів було досягнуто за роки існування наукової установи та незалежності України, з іменами яких відомих учених пов'язана діяльність конкретного інституту.
Результати дослідження оформте у вигляді презентації (завдання можна виконати у міні-групах)

# data[].attributes.headline
крок 6. Усвідомлення нових знань

# data[].attributes.subject
крок 6. Усвідомлення нових знань

# data[].attributes.body
Поміркуйте, як узгоджуються усі ці відкриття з принципами зеленої хімії, розгянутими на попередньому занятті. Створіть узагальнюючу схему (інтелект-карту).

# data[].attributes.headline
крок 7. Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
крок 7. Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Створену презентацію з кроку 5 та інтелект-карту з кроку 6 оформити належним чином та здати у своєму Classroom.

# data[].attributes.headline
крок заключний - рефлексія

# data[].attributes.subject
крок заключний - рефлексія

# data[].attributes.body
Після плідної роботи варто відпочити. Пропоную  помилуватися природою, адже вона прекрасна. А сучасні хімічні технології допомагають зберігати її красу.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Светлана Воробьева