# data[].attributes.headline
Кравчук Денис

# data[].attributes.subject
Кравчук Денис

# data[].attributes.body
Варіант 2.

Головною перешкодою,що стала на шляху до щастя героїв стало те,що Лукаш не зміг зрозуміти силу любові Мавки.Вони не змогли зрозуміти один одного,бо Лукаш-людський хлопець з вічними побутовими проблемами,а Мавка- лісова жителька для якої такі проблеми-це ніщо.

Лукаш злякався труднощів і проблем,тому їхнє кохання було приреченим.

# data[].attributes.headline
Кравчук Денис

# data[].attributes.subject
Кравчук Денис

# data[].attributes.body
Я Той,хто в скалі сидить,і моя історія про те,щоб покарати неслухняних лісових істот за зраду місцевих законів.Наприклад,ув'язнити Мавку за те,що вона кохалася з людським хлопцем.

# data[].attributes.headline
Кисельова Даша

# data[].attributes.subject
Кисельова Даша

# data[].attributes.body
Я Русалка Водяна і моя історія про прагнення до свободи, кохання та самоусвідомлення. Я, юна істота, що живе у водяному царстві, відчуваю тугу за іншим життям, сповненим краси та людських емоцій.

Моя зустріч з Лукашем стає переломним моментом. Я закохуєтеся в красеня-людину, відчуваючи непереборне тяжіння до його світу. Цей потяг веде до ризикованого кроку – я виходжу на берег, порушуючи заборону батька-Водяника.

Кохання до Лукаша розкриває у мені нові грані особистості. Я стаю більш сміливою, рішучою, готовою до самопожертви. Я прагну зберегти своє кохання, але стикаюся з численними перешкодами.

Моє перетворення на білу лілею символізує втрату людської подоби та розлуку з коханим. Цей трагічний момент стає кульмінацією історії.

Проте, з допомогою Лісовика я знову здобуваю людську подобу, але щастя стає неможливим у людському світі... Я обираю повернення до річки, де й знаходжу вічний спокій...

# data[].attributes.headline
Варіант 2. Кисельова Даша

# data[].attributes.subject
Варіант 2. Кисельова Даша

# data[].attributes.body
Перешкоди на шляху до щастя Русалки та Лісовика:

1. Деспотичний батько:

Водяник – жорстокий і владний правитель водного світу. Він тримає Русалку під жорстким контролем, забороняючи їй виходити на берег і спілкуватися з людьми. Водяник не визнає людських почуттів і прагне повністю контролювати життя доньки.

2. Різниця світів:

Русалка – істота з водного світу, а Лісовик – мешканець лісу. Їхні культури, звичаї та способи життя суттєво відрізняються. Це може призвести до непорозумінь, труднощів у спілкуванні та адаптації.

3. Перетворення на білу лілею:

Водяник, розлючений непокорою Русалки, перетворив її на білу лілею. Це розлучило закоханих і змусило Лісовика довго шукати свою кохану.

# data[].attributes.headline
Солодка Анастасія

# data[].attributes.subject
Солодка Анастасія

# data[].attributes.body
На шляху до щастя головних героїв за втором "Лісова пісня" Лесі Українки також зустрічаються численні перешкоди, що ускладнюють їхні стосунки і життя:

1)Чаклун Кастес:Ця злива сила використовує свою магію, щоб завадити Мавці та Левкію знаходити спільне щастя. Він створює непередбачувані обставини та перешкоди на шляху їхнього кохання.

2)Мати Левкія:Як "консерввативна" особа, мати Левкія може бути перешкодою через свої обмежені погляди та бажання забезпечити синові "прийнятне" кохання, яке не відповідає його почуттям до Мавки.

3)Русалка:Заздрість русалки може вплинути на ситуацію, створюючи загрозу для Лукаша та Мавки. Вона може намагатися роз'єднати їх або створити інші труднощі для їхнього кохання.

4)Килина:Як посередник, він може втручатися у стосунки між Лукашем та Мавкою, намагаючись вбити Мавку або створюючи інші проблеми, що ускладнюють ситуацію для героїв.

Ці перешкоди сприяють напруженню сюжету та викликають в героїв необхідність боротьби та вирішення складних проблем для досягнення свого щастя.

# data[].attributes.headline
Солодка Анастасія

# data[].attributes.subject
Солодка Анастасія

# data[].attributes.body
Русалка Водяна - це одна з важливих постатей у творі "Лісова пісня" Лесі Українки. Вона символізує силу природи, загадковість та заздрість. Її історія відображається через взаємодію з іншими героями та вплив на події.

Русалка Водяна, як символ природи, відчуває глибоке занепокоєння і ревнощі щодо кохання Лукаша та Мавки. Її історія розкривається через її спроби втрутитися у стосунки між головними героями, а також через її заздрість і бажання помститися за те, що Лукаш обрав Мавку, а не її.

У творі Русалка Водяна виступає як перешкода на шляху до щастя для героїв. Її історія додає напруги та драматизму сюжету, а також підкреслює важливість міжособистісних взаємин і впливу природи на життя людей.

# data[].attributes.headline
Варіант 3. Укладіть посібник щасливого батьківства за прикладом Лісовика і мавок

# data[].attributes.subject
Варіант 3. Укладіть посібник щасливого батьківства за прикладом Лісовика і мавок

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження

# data[].attributes.attachment_link.title
Слідами загадкового світу "Лісової пісні"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Скрипник 

# data[].attributes.attachment_link.title
 Леся Українка тест

# data[].attributes.attachment_link.description
Перевір себе, як ти знаєш  творчість Лесі Українки.  Із чотирьох варіантів обери один правильний.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Быстрее создавайте лучшие уроки

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"З гір на долину біжу ,стрибаю, рину! Місточки збиваю, всі гребельки зриваю...", "Я марила всю ніченьку про тебе, мій паниченьку!", "Стидайся, дочко! Водяній царівні танки заводити з чужинцем?! Сором!", "Люблю старого. Таж якби не він, давно б уже не стало сього дуба.", "Ну, як-таки щоб воля - та пропала? Се так колись і вітер пропаде!", "А я й не знав, що в них така розмова. Я думав - дерево німе, та й годі.", "Будь моя кохана! Звечора і зрана самоцвітні шати буду приношати...", "Ох!.. Зірка в серце впала.", "Аж страшно, як ти очима в душу зазираєш...", "Ну, дівонько, хоч ти душі не маєш,та серце добре в тебе.", "Тобі б усе ганяти по шурхах з приблудою, з накидачем отим! ", "Сестрице, пошануй! Краси моєї не руйнуй!", "Якби хто перевесла крутив, то я б удух сю нивку вижала., "Хліб добрий, дівонько, а не людина.", "...то ти забула, яке повинно буть кохання справжнє!", "Я поведу тебе в далекий край,незнаний край, де тихі, темні води спокійно сплять, як мертві...", "Не гідна ти дочкою лісу зватись! бо в тебе дух не вільний лісовий,а хатній рабський!", "...таки старого шкода, бо він умів тримати з нами згоду.", "Та вже ж, у вас находишся в новому!..".

# data[].attributes.attachment_link.title
Хто сказав ?Леся Українка "Лісова пісня"

# data[].attributes.attachment_link.description
"З гір на долину біжу ,стрибаю, рину! Місточки збиваю, всі гребельки зриваю...", "Я марила всю ніченьку про тебе, мій паниченьку!", "Стидайся, дочко! Водяній царівні танки заводити з чужинцем?! Сором!", "Люблю старого. Таж якби не він, давно б уже не стало сього дуба.", "Ну, як-таки щоб воля - та пропала?

# data[].attributes.headline
Я Русалка Водяна, і моя історія про...

# data[].attributes.subject
Я Русалка Водяна, і моя історія про...

# data[].attributes.headline
Я Мавка, і моя історія про...

# data[].attributes.subject
Я Мавка, і моя історія про...

# data[].attributes.headline
Я Водяник, і моя історія про...

# data[].attributes.subject
Я Водяник, і моя історія про...

# data[].attributes.headline
Я Перелесник, і моя історія про...

# data[].attributes.subject
Я Перелесник, і моя історія про...

# data[].attributes.headline
Ми Потерчата, і наша історія про...

# data[].attributes.subject
Ми Потерчата, і наша історія про...

# data[].attributes.headline
Я Той, хто в скалі сидить, і моя історія про...

# data[].attributes.subject
Я Той, хто в скалі сидить, і моя історія про...

# data[].attributes.headline
Використовуючи один із варіантів нижче, використайте його як центральне фото свого кроссенса

# data[].attributes.subject
Використовуючи один із варіантів нижче, використайте його як центральне фото свого кроссенса

# data[].attributes.headline
Варіант 2. Уявіть себе на місці героїв і поміркуйте, які перешкоди стали на шляху до щастя героїв

# data[].attributes.subject
Варіант 2. Уявіть себе на місці героїв і поміркуйте, які перешкоди стали на шляху до щастя героїв

# data[].attributes.headline
1 варіант. Від імені обраних героїв (Русалка і Водяник) укладіть історію про деспота-батька і обмеження свободи доньки

# data[].attributes.subject
1 варіант. Від імені обраних героїв (Русалка і Водяник) укладіть історію про деспота-батька і обмеження свободи доньки

# data[].attributes.headline
Використайте текстовий матеріал, обравши  пару героїв (пов'язаних між собою)

# data[].attributes.subject
Використайте текстовий матеріал, обравши  пару героїв (пов'язаних між собою)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Читати онлайн дуже стислий переказ драми-феєрії Лесі Українки "Лісова пісня"

Ідея: нездоланність життя та сила великого кохання " Ні! Я жива! Я буду вічно жити! Я в серці маю те, що не вмирає".
З історії написання
Тематика твору: гармонія людини і природи; чудодійний вплив мистецтва на людину; зіткнення духовно-піднесеного й матеріально-приземленого, добра і зла; прагнення щастя.
Головні персонажі:
"Лісова пісня" була написана в липні 1911 року, коли Леся Українка перебувала на Кавказі для лікування. У листі до сестри вона зазначала: "Писала я її недовго, 10-12 днів, і не писати ніяк не могла, бо такий уже був непереможний настрій". А матері написала: "Мені здається, що я просто згадала наші ліси та затужила за ними. А то ще я й здавна тую мавку "в умі держала", ще аж із того часу, як ти в Жабориці мені щось про мавок розказувала, як ми йшли якимсь лісом з маленькими, але дуже рясними деревами. Потім я в Колодяжному в місячну ніч бігала самотою в ліс (ви того ніхто не знали) і там ждала, щоб мені привиділася мавка. І над Нечімним вона мені мріла, як ми там ночували - пам'ятаєш? - у дядька Лева Скулинського... Видно, вже треба було мені її колись написати, а тепер чомусь прийшов "слушний час" - я й сама не збагну чому. Зчарував мене сей образ на весь вік". Отже, джерелами, з яких Леся Українка черпала образи та матеріал для своєї драми, були реальне життя та його своєрідне відображення в усній народній творчості.
Другорядні персонажі:

- щира лісова красуня-німфа (близька до русалки), яка покохала Лукаша. Ма є "серце не скупе, що скарбів воно своїх не криє". " В ясно-зеленій одежі, з розпущеними чорними, з зеленим полиском, косами..." "Як дівчина... ба ні, хутчій як панна, бо й руки білі, і сама тоненька, і якось так убрана не по-наськи".

- " дуже молодий хлопець, гарний, чорнобривий, стрункий, в очах ще є щось дитяче", якого покохала Мавка; він не може "своїм життям до себе дорівнятись", не цінує "душі своєї цвіту", з якого "виросло кохання". Уособлює дві грані єства людини: духовну та матеріальну.

Міфічні персонажі:

- дядько Лукаша. Живе у єдності з природою, знає такі казки, " що їх ніхто не вміє". "... старий чоловік, поважний і дуже добрий з виду; по-поліському довге волосся білими хвилями спускається на плечі з-під сивої повстяної шапки-рогатки; убраний Лев у полотняну одежу і в ясно-сиву, майже білу свиту.

Килина - "молода, повновида молодиця", але "лукава, як видра, хижа, наче рись", що стала дружиною Лукаша Найбільший життєвий скарб для неї - "корова турського заводу".

Символічні образи: Дуже стислий переказ

Перелесник - друг, залицяльник Мавки. "...гарний хлопець у червоній одежі, з червонястим, буйно розвіяним, як вітер, волоссям, з чорними бровами, з блискучими очима". Його образ є уособленням молодості, пристрасті, свободи.

"Той, що греблі рве" - уособлення весняної бурхливої води. "...молодий, дуже білявий, синьоокий, з буйними і разом плавкими рухами; одежа на йому міниться барвами, від каламутно-жовтої до ясно-блакитної, і поблискує гострими злотистими іскрами".

"Той, що в скалі сидить " - " страшне Марище", " твердиня тьми "; ворожа сила, що вбиває мрії людей, дух підземелля, різновид чорта.

- " двоє маленьких, бліденьких діток у біленьких сорочечках..."; заманюють вогниками людей у трясовину. За народними уявленнями це душі потоплених нехрещених дітей, байстрята.

- "малi, заморенi iстоти, в лахмiттi, з вiчним гризьким голодом на обличчi". Підкоряються Куцю. Уособлюють людську бідність.

Пролог. Старий ліс на початку весни. З гущавини лісу вибігає "Той, що греблі рве". Він перемовляється з потерчатами та Русалкою. Вона дорікає йому зрадою в коханні. Водяник сварить Русалку, що та водиться з легковажним чужинцем.

Перша дія. Дядько Лев зі своїм небожем Лукашем збирається будувати в цій місцевості хату. Він говорить хлопцю, що треба з повагою ставитись до лісових мешканців. Лукаш робить з очерету сопілку і грає на ній веснянки. Голос сопілки будить Мавку від зимового сну в стовбурі старої верби. Лісовик застерігає лісову дівчину від близького знайомства з людським хлопцем, що грає на сопілці , бо вона втратить волю.

Коли Лукаш збирається ножем надрізати березу, щоб наточити з неї соку, Мавка кидається до нього й просить не кривдити своєї сестриці. Лукаш розпитує, хто вона, говорить, що люди паруються між собою навіки, коли кохають один одного. Водяна Русалка, яка підглядала за закоханими, із заздрощів спробувала за допомогою Потерчат заманити Лукаша в болото. Коли хлопець потрапив у трясовину, ганяючись за вогниками потерчат, вважаючи їх світляками - ними він хотів прикрасити вінок Мавки, дівчина кидає Лукашу свій пояс і рятує його. Обоє - щасливі.

Друга дія. Пізнє літо. Мати докоряє Лукашеві, що він усе грає, гуляє з " відьомським кодлом ", а робота стоїть. Мавка помічає, що Лукаш змінився, неуважний до неї. Лукаш пояснює це тим, що матері потрібна невістка, яка б працювала на полі й у хаті. Мавка силується зрозуміти всі ці людські закони. Мати Лукаша дає Мавці серпа й наказує жати. З цього нічого не виходить, бо Русалка польова благає Мавку не губити її красу. Щоб виправдатися перед матір'ю Лукаша, Мавка серпом ріже собі руку. Мати приводить на поле Килину - пишну молодицю з села. Вона вправно починає жати і жартувати з Лукашем. Той охоче допомагає, а потім проводжає її до села. Мавка сумує, плаче. Це бачить Лісовик. Він радить їй звернути увагу на красу осінньої природи, згадати про волю... Мавка просить його допомогти їй знову стати лісовою царівною. Лісовик вбирає дівчину в багряні шати і срібний серпанок. До Мавки залицяється Перелесник, кружляє її у вирі шаленого танцю. З'являється страшне Марище і говорить їй: "... для тебе щастя - тінь, ти нежива". Він хоче забрати Мавку до себе, а вона відказує

Аж раптом чує, як її коханий говорить матері, щоб та готувала хліб для старостів - він завтра йде сватати Килину. Мавка у розпачі зриває з себе багряницю й говорить Марищу, що хоче забуття. Обоє зникають під землею.

Третя дія. Хмарна осіння ніч. Біля Лукашевої хати видніється постать Мавки. З лісу виходить Лісовик і дивується, що Мавка тут, а не в "Того, що в скалі сидить". Мавка розказала, що коли Лісовик помстився Лукашу - перетворив на вовкулаку, вона почула його виття і " жаль палкий зірвав печерний склеп ", а в своєму серці вона знайшла " теє слово чарівне, що й озвірілих в люди повертає ".

З лісу вискочив Куць і розказав Мавці, що дядько Лев помер і його поховали біля пенька, що залишився від дуба. Тож лісовий народ зараз чинить різні прикрості родині Лукаша: корови перестали доїтися, жито погнило, людей тіпає Пропасниця, поріг обсіли Злидні...

З хати вибігає Килина по воду, бачить Мавку і проклинає її. Мавка перетворюється на вербу. З лісу виходить Лукаш. До нього підходить хлопчик Килини і просить заграти на сопілці, яку він зробив з тої верби, на яку перетворилася Мавка. Лукаш починає грати і чує її голос. Килина дає йому сокиру і наказує зрубати вербу. Лукаш ударив по стовбуру, і серце у нього стиснулось, руки опустилися. Тоді Килина сама замахнулася на вербу сокирою. Тієї ж миті з криком: " Я визволю тебе, моя кохана !", з неба " вогненним змієм-метеором злітає Перелесник і обіймає вербу". Вона спалахує вогнем до самого верховіття. Полум'я перекидається на стріху хати. Мати Лукаша і Килина виносять на двір свої пожитки разом зі Злиднями. Килина просить Лукаша покинути ліс і повернутися в село, але він на це не погоджується. Вона йде геть.

До хлопця наближається жіноча постать зі змарнілим обличчям, подібним до Лукашевого. На запитання, хто вона, відповідає: "Я - загублена Доля". Лукаш знаходить кинуту сопілку. З-за берези виходить прозора тінь Мавки, схиляється над Лукашем, просить заграти, як колись їй грав.
Цитати з твору:
Твір закінчується ремаркою: "Лукаш починає грати. Спочатку гра його сумна як зимовий вітер, як жаль про щось загублене і незабутнє, але хутко переможний спів кохання покриває тугу. Як міниться музика, так міниться зима навколо: береза шелестить кучерявим листом, весняні гуки озиваються в заквітлім гаю, тьмяний зимовий день зміняється в ясну, місячну весняну ніч. Мавка спалахує раптом давньою красою у зорянім вінці. Лукаш кидається до неї з покликом щастя. Вітер збиває білий цвіт з дерев. Цвіт лине, лине і закриває закохану пару, далі переходить у густу сніговицю. Коли вона трохи ущухла, видко знов зимовий краєвид, з важким навісом снігу на вітах дерев. Лукаш сидить сам, прихилившись до берези, з сопілкою в руках, очі йому заплющені, на устах застиг щасливий усміх. Він сидить без руху. Сніг шапкою наліг йому на голову, запорошив усю постать і падає, падає без кінця...

"Ви - як птахи: клопочетесь, будуєте кубельця, щоб потiм кинути".
Підготувала Тетяна Дудіна. Копіювання та розміщення цих матеріалів на інших ресурсах заборонено.
"Не задивляйся ти на хлопців людських. Се лісовим дівчатам небезпечно..."

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
«лісова пісня» леся українка (дуже стисло)

# data[].attributes.attachment_link.title
"Лісова пісня" Леся Українка (дуже стисло)

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати онлайн дуже стислий переказ драми-феєрії Лесі Українки "Лісова пісня" Ідея: нездоланність життя та сила великого кохання " Ні! Я жива! Я буду вічно жити! Я в серці маю те, що не вмирає". З історії написання Тематика твору: гармонія людини і природи; чудодійний вплив мистецтва на людину; зіткнення духовно-піднесеного й матеріально-приземленого, добра і зла; прагнення щастя.