# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Булінг уже став справжньої соціальною проблемою, яка торкнулася й українських шкіл. Численні програми та заходи проводяться з метою запобігання цькуванням. Також діти повинні знати, якими печальними можуть бути наслідки булінгу. Вдалий приклад цього - коротка анімаційна про знущання над однолітком.

Головний герой мультика - хлопчик, який не може дати відсіч шкільним хуліганам. Знущання набирають обертів. Спочатку це були лише словесні образи, які згодом перетворилися на регулярні побиття. Не в силах впоратися і проблемою самостійно, підліток вирішує покінчити життя самогубством. Через булінг він доводить себе до межі і пише прощального листа.

У мультику легко спланувати щасливий кінець - і підлітка рятують його однокласники. Проте в реальному житті наслідки булінгу можуть бути невиправними.

Джерело: Mamabook

# data[].attributes.attachment_link.title
Мультик про жорстокість шкільного булінгу. Це має побачити кожна дитина! (відео)

# data[].attributes.attachment_link.description
Булінг уже став справжньої соціальною проблемою, яка торкнулася й українських шкіл. Численні програми та заходи проводяться з метою запобігання цькуванням. Також діти повинні знати, якими печальними можуть бути наслідки булінгу. Вдалий приклад цього - коротка анімаційна про знущання над однолітком. Головний герой мультика - хлопчик, який не може дати відсіч шкільним хуліганам.

# data[].attributes.headline
 23.04. Виховна година" Розумій себе"

# data[].attributes.subject
 23.04. Виховна година" Розумій себе"

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховна година " Розумій себе"

# data[].attributes.body
День книги

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія книги

# data[].attributes.headline
22.04. Всесвітній День Землі 

# data[].attributes.subject
22.04. Всесвітній День Землі 

# data[].attributes.attachment_link.title
Міжнародний день Землі

# data[].attributes.headline
Бесіда для батьків та учнів

# data[].attributes.subject
Бесіда для батьків та учнів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

presentation of suicide prevention

1. Життя - це безцінний дар, який дається людині при народженні і те, як людина розпоряджається ним, залежить від неї самої. Сократ

2. Сьогодні Україна ввійшла до групи країн із високим рівнем суїцидальної активності . За кількістю самогубств посідає у Європі - 1 місце. За кількістю самогубств серед дітей та підлітків - 2 місце. Щорічно більше 1,5 тис. самогубств скоюються неповнолітніми.

3. Самогубство (суїцид) - це крайній вид аутоагресії, навмисне самопозбавлення життя . Суїциїдальна поведінка - це прояв суїциїдальної активності - думки, наміри, висловлювання, загрози, спроби, замахи. Суїцидент - людина, що вчинила спробу суїциду, або що демонструє суїциїдальні схильності.

4. Згідно з результатами соціально- психологічних досліджень: 27,2% дітей віком 10-17 років іноді втрачають бажання жити; 17,8% - вважають, що нікому немає до них справ; 25,5% - не завжди можуть розраховувати на допомогу близької людини; 51,9% - не стримуються в ситуації конфлікту.

5. Якщо людина серйозно замислила самогубство, то зазвичай про це можна здогадатися за характерними ознаками, які поділяються на три групи: словесні, поведінкові й ситуаційні. Словесні ознаки. Людина, яка готується до самогубства, часто говорить про свій душевний стан. Вона може: 1. Прямо і явно говорити про смерть: "Я збираюся покінчити із собою"; "Я не можу так далі жити". 2. Побічно натякати про свій намір: "Я більше не буду ні для кого проблемою"; "Тобі більше не доведеться про мене хвилюватися". 3. Багато жартувати на тему самогубства. 4. Проявляти нездорову зацікавленість питаннями смерті.

6. Поведінкові ознаки 1. Роздавати оточуючим речі, які є для людини особливо значущими, остаточно упорядковувати справи, миритися з давніми ворогами. 2. Демонструвати радикальні зміни в поведінці, такі як: * в їжі - їсти замало або забагато; * у сні - спати занадто мало або занадто багато; * у зовнішньому вигляді - стати неохайним; * у шкільних звичках - пропускати заняття, не виконувати домашніх завдань, уникати спілкування з однокласниками, бути дратівливим, похмурим, перебувати в пригніченому настрої; * замкнутися, відсторонитися від родини й друзів; * бути надмірно діяльним або, навпаки, байдужим до навколишнього світу, відчувати поперемінно то раптову ейфорію, то напади розпачу. 3. Проявляти ознаки безпорадності, безнадійності й розпачу.

7. Ситуаційні ознаки Людина може зважитися на самогубство, якщо вона: 1. Соціально ізольована (не має друзів або має тільки одного друга), почувається знедоленою. 2. Живе в нестабільному оточенні (серйозна криза в родині - у взаєминах з батьками або між батьками; алкоголізм - особиста або сімейна проблема). 3. Почуває себе жертвою насильства - фізичного, сексуального або емоційного. 4. Уживала раніше спроби суїциду. 5. Має схильність до самогубства через те, що його скоїв хтось із друзів, знайомих або членів родини. 6. Перенесла важку втрату (смерть когось із близьких, розлучення батьків). 7. Занадто критично налаштована щодо себе.

8. Десять основних мотивів суїцидальної поведінки серед молоді 1. Переживання образи, одинокості, відчуженості, неможливість бути зрозумілим.

9. 2. Реальна або уявна втрата батьківської любові, нерозділене кохання, ревнощі.

10. 3. Переживання, пов'язані із смертю одного з батьків, розлученням батьків.

11. 4. Почуття провини, сорому, образи, незадоволеність собою.

12. 5. Страх перед ганьбою, приниженням, глузуванням.

13. 6. Страх перед покаранням.

14. 7. Любовні невдачі, сексуальні ексцеси, вагітність.

15. 8. Почуття помсти, погроз, шантажу.

16. 9. Бажання привернути до себе увагу, викликати жаль, співчуття.

17. 10. Співчуття або наслідування приятелів, героїв книг, кінофільмів ("ефект Вертера").

18. У суїцидальній поведінці підлітків можна умовно виділити 3 фази:  1.Фаза обдумування - свідомі думки про здійснення суїциду, які можуть вийти з-під контролю і стати імпульсивними (спостерігаються зміни в поведінці і зовнішньому вигляді).  2.Фаза амбівалентності - настає за умов появи додаткових стресових факторів (підліток висловлює погрози або наміри суїциду, "крик про допомогу").  3.Фаза суїцидальної спроби - швидка друга фаза переходить у третю.

19. Виділяють такі випадки самогубств: істинний (коли людина дійсно хоче вбити себе); афективний (з перевагою емоційного моменту); демонстративний (самогубство як засіб привернути увагу до своєї особистості).

20. У випадку, коли діти виявляють суїцидальні тенденції або відчай: 1. Станьте дитині другом, якому можна довіряти. 2. Важливо не те, що ви говорите, а як ви це говорите, чи є у вашому голосі щире переживання, турбота про дитину. 3. Майте справу з людиною, а не з "проблемою", говоріть з дитиною на рівних. 4. Зосередьте свою увагу на почуттях дитини, на тому, що замовчується нею, дозвольте їй вилити вам душу. 5. Виявляйте щиру участь і інтерес до дитини, не удавайтеся до допиту з пристрастю, задавайте прості, щирі запитання ("Що трапилося?", "Що відбулося?"), які будуть для дитини менше загрозливими, аніж складні запитання. 6. Спрямовуйте розмову у бік душевного болю. 7. Намагайтеся побачити кризову ситуацію очами дитини. 8. Надайте дитині можливість знайти свої власні відповіді, навіть якщо ви вважаєте, що знаєте вихід із ситуації. 9. Ваша роль полягає в тому, щоб надати дружню підтримку, вислухати, бути з дитиною, що страждає.

21. РЕКОМЕНДАЦІЇ ПЕДАГОГІЧНИМ ПРАЦІВНИКАМ: ЯК ПОПЕРЕДИТИ ПОТЕНЦІЙНИЙ СУЇЦИД

22. Памятайте: У дев'яти випадках із десяти суїцидальна спроба - це не бажання вкоротити собі віку, а крик про допомогу.

# data[].attributes.attachment_link.title
презентація попередження суїциду

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on presentation of suicide prevention 1. Життя - це безцінний дар, який дається людині при народженні і те, як людина розпоряджається ним, залежить від неї самої. Сократ 2. Сьогодні Україна ввійшла до групи країн із високим рівнем суїцидальної активності . За кількістю самогубств посідає у Європі - 1 місце.

# data[].attributes.headline
Не забуваємо про руханку

# data[].attributes.subject
Не забуваємо про руханку

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізкультура/руханка з Наталею Годунко та Олександром Усиком

# data[].attributes.headline
Продовжуємо працювати дистанційно

# data[].attributes.subject
Продовжуємо працювати дистанційно

# data[].attributes.headline
Бесіда "Давайте нагадаємо..."

# data[].attributes.subject
Бесіда "Давайте нагадаємо..."

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Сучасний журнал про безпеку - Надзвичайна ситуація +

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ненав'язливо нагадувати дітям правила безпеки можна з допомогою відео. Ми зібрали 9 відеозаписів, де у доступній для дітей формі розповідається про основні правила власної безпеки.
Літачки: рятувальний загін
Друга частина мультфільму про літачка Пилюка. В ній він дізнається, що його двигун настільки пошкоджений, що про участь у перегонах, в яких він брав участь в першій частині мультфільму, тепер можна забути. Тепер Пилюкові потрібно переглянути свої плани і знайти інше заняття. Тож він знайомиться з відважними пожежниками - рятувальниками, яких очолює ветеран авіації, вертоліт Рейнджер. Разом з цією безстрашної командою Пилюк б'ється з найсильнішою лісовою пожежею і дізнається, що значить бути справжнім героєм.
Правила безпеки - правила життя
Навчально-пізнавальний фільм для дітей, створений Громадським дитячим інтернет-телебаченням і радіо Веселка TV на замовлення Головного управління ДСНС України у м. Києві та Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Київської міської державної адміністрації. У фільмі розповідається про історію виникнення та становлення пожежної охорони міста, цікаві факти з діяльності пожежно-рятувальної служби та правила поведінки та безпеки дітей при виявленні вибухових пристроїв і мало знайомих предметів.
Уроки тітоньки Сови
Серія мультфільмів розрахована на дітей 2-7 років. Головні персонажі: тітонька Сова, хлопчик, котик. На прикладі простих життєвих ситуацій показано основні правила безпечної поведінки.
З чого починається безпека
Короткий ролик про те, що може означати безпека, яких сфер життя вона торкається. Фільм був підготовлений та відзнятий Організацією з безпеки та співробітництва в Європі (ОБСЄ). Буде цікавий як дітям середнього та старшного шкільного віку, так і дорослим.
Мінна безпека
Мультфільм про захоплюючі історії з життя хлопчика Сашка та його кота Шкоди, які завдяки знанням правил мінної безпеки уникають всіх пасток підступних мін.
Фіксики: Вонегасник
В лабораторії Чудакова йде фікси-урок: Дідусь пояснює, як користуватися вогнегасником. Жартівник Фаєр весь час кричить "Пожежа!". Але коли його виставляють з уроку, він виявляє справжню пожежу...
Корисні підказки
Серія мультфільмів "Корисні підказки" від телеканалу ПЛЮСПЛЮС у доступній формі розкаже дітям про правила безпеки в різних життєвих ситуаціях: як поводитися, якщо сам удома; правила безпечного поводження з електрикою і електроприборами, правила пожежної безпеки, безпечну поведінку у дворі, важливість дорожніх знаків та інші. Для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку.
Як боротися з булінгом: поради для дітей
У відео від UNICEF UKRAINE надано поради дітям, як діяти, якщо вони стали жертвами булінгу.
Безпека в інтернеті
У ролику розповідається про основні правила безпеки в інтернеті, які стануть у пригоді наймолодшим користувачам мережі.

# data[].attributes.attachment_link.title
9 відео для дітей про безпеку

# data[].attributes.attachment_link.description
Ненав'язливо нагадувати дітям правила безпеки можна з допомогою відео. Ми зібрали 9 відеозаписів, де у доступній для дітей формі розповідається про основні правила власної безпеки. Літачки: рятувальний загін Друга частина мультфільму про літачка Пилюка. В ній він дізнається, що його двигун настільки пошкоджений, що про участь у перегонах, в яких він брав участь в першій...

# data[].attributes.headline
Білий тиждень" - останній тиждень перед Великоднем. Народні звичаї та традиції (за Олексою Воропаєвим)

# data[].attributes.subject
Білий тиждень" - останній тиждень перед Великоднем. Народні звичаї та традиції (за Олексою Воропаєвим)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Мала Сторінка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
(з книги "Звичаї нашого народу")

За традицією український люд у Страсний понеділок прибирав свою оселю - фарбував, мив, чистив. У понеділок, особливо для жінок, день починався рано, - пише буштинський краєзнавець Дмитро Копинець у книжці "Буштинські обрядові дійства та розваги молоді в давнину". - Ще до сходу сонця мати будила дочок, і вони, вмившись, починали порядкувати, змащувати жовтою глиною долівку на призьбі, потім мили ладу (скриня на одяг), лавиці, стіл, двері, чистили вікна тощо. Після обіду йшли на город, аби до живного четверга посіяти все насіння.

У вівторок жінки золили, прали, прасували білизну. Якщо була гарна погода, виносили на двір все: постіль, покривала та інший текстиль. також у вівторок готували до свята святковий одяг. Чоловіки тим часом оглядали поля й заготовляли дрова для випікання пасок.

Середа була днем своєрідного завершення найважливіших робіт: у середу під вечір слід було упоратися з городом, навести лад у хаті, прибрати її зовні. Увечері починали причиняти тісто для пасок, дівчата вибирали яйця для писанок, готували віск, кіцку (писало), природні барвники. Хлопці ж прибирали подвір'я, складали дрова, звільняли двір від всякого мотлоху тощо.

Колись наші селяни в Чистий четвер кабанів кололи, бож на великодньому столі повинні бути шинка й ковбаса. А що цей четвер "чистий", то "як заколоти кабана в цей день, сало буде чисте".
"В Чистий четвер б'ють свиней і кажуть, що в салі цих свиней ніколи не заведеться нічого - ні противного, ні вредного".
Крім кабана, різали ще й поросятко, бо за старим звичаєм на Україні, разом з паскою, в церкві святили й печене порося з шматком хріну в зубах. Згадаймо Степана Руданського:

Несе мужик у ночовках
Додому свячене:
Яйця, паску і ковбаску
Й порося печене.
І порося - як підсвинок,
Та ще й з хріном в роті...

Здавалося б, що печена поросятина - така звичайна річ. Але в нашій традиції і вона не випадкова.
В стародавні часи, коли народи Європи ще не знали християнства, було поганське свято зимового повороту сонця. У народів північно-західньої Європи це був час, коли приносилися в жертву живі істоти. Данці, наприклад, приносили в жертву людей, а ґоти - кабана, бо ця тварина була у них присвячена сонцю - так само, як кінь у персів.
Пізніше, як знаємо, поганські свята були замінені на християнські, і замість зимового повороту сонця почали святкувати Різдво Христове.
Перейшовши на християнство, мешканці північно-західньої Європи - шведи, норвежці та інші - про свого кабана не забули і під час Різдвяних свят пекли з тіста маленьких кабанців, ставили їх на стіл і не зачіпали до кінця свят.
Англійці, як народ практичний, кабанцем з тіста не задовольнялися і під час Різдва ставили на стіл печену кабанячу голову в оцті з цитриною в зубах. Студенти Оксфордського університету ще й досі дотримуються такого звичаю і при цьому співають стародавню обрядову пісню.
Наші предки запозичили цей звичай від старих мешканців Європи, але сприйняли його по-своєму. Перш за все - свято сонця вони святкували не взимку, а на весні - в день весняного рівнодення, а тому всі звичаї, що стосувалися до цього свята, за християнства перейшли на Великдень. Що ж до самих кабанців, то їх пекли, - але не з тіста, а таки справжніх поросят, а то й підсвинків і ставили на стіл з хріном у зубах. Крім того, печених поросят з хріном святили разом з паскою і до кінця свят не чекали, а їли відразу ж, коли приходили з церкви, - тобто, коли розговлялися.
Цей звичай наших предків зберігався в Україні аж до початку тридцятих років нашого століття. Жив би він і досі, якби не колгоспне лихоліття.

"Хрін колись був дуже отруйний, і жиди задумали отруїти ним Ісуса Христа. Натерли хріну, дали Спасителеві, а він з'їв і не отруївся. А потім поблагословив хрін і звелів християнам його їсти. І тепер люди їдять хрін зокрема в Жиловий понеділок, щоб на весь піст закріпитися. А на Великдень їдять хрін з м'ясом - "щоб міцнішим бути"".

Хрін справді робить людину міцнішою, бо він сприяє доброму травленню шлунка, помагає при виділюванні жовчі і взагалі є дуже корисним.
Хрін часто згадується в українському фольклорі, а найбільше в приповідках, наприклад: "Хрін та редька живіт упушили - мед та горілка все те потушили", "Хробак уліз у хрін та й думає, що немає солодшого кореня", "Споживай, Хведьку, то хрін, то редьку - бо більше нічого!", "Хрін біду перебуде - одна мине, десять буде!". Жартівлива лайка: "Та хрін вас бери!" або "Нехай йому хрін!"
Корінь хріну росте дуже глибоко, іноді на кілька метрів. Цю особливість відмічає народня приповідка: "Орел летить найвище, а хрін росте найглибше!"

Віруючі люди в цей день нічого не їдять до виносу плащаниці з вівтаря на середину церкви; а це звичайно бувало коло другої години по полудні.
У містечку Бар, на Вінничині, як і в багатьох інших місцевостях України, існував звичай у Страсну п'ятницю обносити плащаницю тричі навколо церкви. Це був гарний звичай: в ограді біля церкви, в кілька рядів стояли люди, по-святковому одягнені, і панував спокійний урочистий настрій.
В Галичині в Страсну п'ятницю дзвони замовкають. У дзвіниці до бантини чіпляють грубу дерев'яну дошку, і замість дзвонів дзвонар двома дерев'яними молотками "виклепує" по цій дошці, сповіщаючи людей про службу Божу. В момент виносу плащаниці діти також вистукують спеціальними ручними калатальцями.
Повернувшися з церкви, родина звичайно сідає за стіл обідати. Обід у Страсну п'ятницю - пісний, навіть риби їсти в цей день не можна. Здебільшого обходяться городиною: капустою, картоплею, огірками...
Ні шити, ні прясти в Страсну п'ятницю не можна. Великий гріх рубати дрова або що-небудь тесати сокирою. Колись наші господині в селах робили в цей день дві роботи: пекли паски та садили капусту - вважалося, що це робити можна, не гріх.

"В п'ятницю печуть паски. Як тільки господині посадять паски в піч і загнітять їх свяченою вербою, вони йдуть на город і садять розсаду - "щоб капуста була здорова, як паска". Паски в печі вони накривають хусточками, які потім зберігаються і, як треба, вживаються на підкурювання від бешихи. Якщо верх паски западе або вона виявиться порожня всередині, то це віщує нещастя - хтось, кажуть, помре в цьому році".
Самі ж паски пеклися так: робили опару на молоці, до опари додавали муки та яєць і місили тісто. В тісто клали імбер* жовтий і білий; жовтий - для "краси", а білий - для "духу".

Коріння вживається до приправи городини та горілки, а також кладуть його в тісто. Коріння є двох гатунків: жовте, що надає тісту гарного жовтого забарвлення, біле, що надає йому приємного запаху. Імбер плекається і в нас, у Криму). Додавали ще настоянки на шафран*.

Виробляючи паски, клали їх у високі форми, а зверху накладали хрест із тіста і "шишки". На якийсь час ці форми з пасками ставили в тепле місце - "щоб паски посходили". Коли паски вже посходили, їх садовили в напалену піч. Паски пекли завжди з білої пшеничної муки і тільки один раз на рік - на Великдень.
Поки паска не посвячена, їсти її не можна - гріх! Навіть господині, коли вона витягне з печі паски, не вільно розламати ні однієї з них, щоб покуштувати, - це було б грубе порушення традиції.

В Західній Україні щодо печення паски існує такий звичай:

"В п'ятницю над вечором розчиняють тісто на паску. В суботу рано саджає ґаздиня до печі з того тіста паляницю. Коли вже спечеся, виймає, всі в хижі кусають по кусникові; як прийде хто чужий до хижі, дають коштувати, а навіть до сусідів несуть. Відтак саджає ґазда на широкій лопаті, нароком під паску зладженій, паску до печі, а також пасчину посестру, робить лопатою хрест на повалі, а далі злегка ударює нею кожного челядника по голові і йде до стайні й ударяє кожну худобину".
В Галичині та в Закарпатті паски печуть переважно у вигляді круглого хліба зі спеціальним орнаментом зверху: жайворонок у традиційному вигляді, з складеними "вісьміркою" крильми, мотив геометричного колоса, "баранячі ріжки" та квіти.
Трапляються ґаздині, що їхнє обрядове печиво на Великдень зроблене з таким мистецьким смаком, що воно могло б задовольнити найвибагливішого критика.
За народнім віруванням в Страсну п'ятницю не можна співати - гріх. На Херсонщині кажуть, що хто співає в Страсну п'ятницю, той на Великдень буде плакати.

У Великодню суботу роблять крашанки або, як кажуть на Київщині, "галунять яйця", а в Карпатах - "сливчать сливки".
За народнім віруванням, крашанки готуються в суботу тому, що яйця, пофарбовані в п'ятницю, швидко псуються, а, бувши зробленими в суботу, вони зберігаються протягом усіх свят.
Здебільшого фарбують у червоний, жовтий, синій, зелений і золотистий кольори. Для червоного беруть у крамниці червону фарбу і фуксин*; для жовтого вживають суху торішню траву "свербель"* або яблуневу кору; для синього - варять проліски, а для золотистого купують спеціальні порошки. Вживають ще сушені ягоди бузини чорної, лушпиння цибулі, кору з чорноклена.

(*Фуксин або фуксина - дьохтеве анілінове барвило; металево-зелені кристали, що розпускаються у воді темночервоною барвою.)

Яєць красять тринадцять (маються тут на увазі дванадцять апостолів і Спаситель). Найбільше готують червоних крашанок. Не годиться робити чорних, бо вони нагадують про кров "лукавого". Перше фарбоване яйце зберігають і, як треба, підкурюють ним хворого на пропасницю.
"Яйця фарбують здебільшого в червоний колір, бо це нагадує про кров Спасителя. Вживають суху траву "серпій", варять її, а потім кидають у навар яйця: він фарбує їх у жовтий колір. Лушпиння з свячених яєць зберігають на підкурювання людей і худоби проти пропасниці. Селяни вірять, що в свяченому яйці є сорок милостинь і що в ньому перебуває „Дух святий"."
"Найбільше роблять червоних крашанок... Раніше випускали з яйця всю рідину, порожне фарбували і вішали коло ікон; тепер цей звичай майже вивівся, бо хтось сказав, що тоді, коли гримить грім, "той, що під греблею сидить", ховається в порожніх крашанках..."
"В той день починають сливити сливки (сливчити) - писати писанки чи малювати... Ті наливають в горнець найкраще квасного борщу, бо добре, красне слив'яться сливки, всилують бразилію і варять. В той відвар вкладають яйця і по часі виймають готові сливки. У Велику п'ятницю не слив'ять, бо свято, аж в суботу і інші дні до провідної неділі... У великодну суботу пускають скарлущі з яєць на воду, аби рахмани спорзнилися".

Звичай робити писанки, та крашанки виник у нас в Україні дуже давно. У вісімдесятих роках XIX століття, при розкопах Кривушанської могили археолог Уваров знайшов глиняні яйця. Такі ж яйця знайшов у 1908 році і Хвойко при розкопах на Полтавщині. Крім того, вчені порівнювали орнаменти на посудинах, що були знайдені при археологічних розкопах, з найстарішими орнаментами писанок і довели, що звичай розмальовувати писанки походить у нас на Україні ще з передхристиянських часів.
Найстаріший орнамент на писанках подекуди зберігається ще й досі. Він переважно геометричний: трикутники, спіралі, кола, сорококлинці, сорок гілок тощо. Все це - знаки різних ритуалів або священні числа. Колись, імовірно, все це в'язалося з атрибутами поганських богів. У християнські часи це вже набрало іншого змісту, і тепер число сорок, наприклад, пояснюється сорокденним постом або існуванням сорока святих мучеників.
В наш час в орнаментах писанок шукають не тільки історичного змісту, а й мистецтва. Тепер, крім традиційних, зустрічаються на писанках і нові, мистецьки досконаліші орнаменти.
Для кращого з'ясування та вивчення всі ці орнаменти вже давно намагаються класифікувати. Одна з таких класифікацій належить проф. М. Ф. Сумцову, що поділив орнаменти писанок на геометричні, рослинні, зоологічні, антропологічні та побутові.
Другий дослідник, К. В. Больсуновський, пропонував прийняти в основу класифікації писанок такі назви, які подають самі писанкарки, а саме: "трав'янки", "голубці", "гребінчик", "хрестик", "безконечник".

Ще інші поділяють орнаменти писанок на такі групи:

а) історичні, що мають зв'язок з старовинним орнаментом;
б) самобутньонові;
в) випадкові орнаменти, що свідчать про багатство фантазії та високі мистецькі здібності нашого народу.

Ця остання класифікація, здається, є найзручнішою для вивчення писанок, і нею тепер користуються найширше.
Спосіб виготовлення писанок, хоч і простий, проте вимагає неабиякого хисту, бо малювати на опуклій поверхні яйця значно тяжче, ніж на рівній поверхні полотна чи паперу.
Інструментом для виготовлення писанок є "кісточка" - це паличка з бляшаною трубкою на кінці. На сирому яйці кісточкою вимальовують розтопленим воском ті місця, що їх треба лишити незафарбованими: обвідки, крапки та оперізування. Спочатку фарбують яйце в ясній фарбі, наприклад, у жовтій. Після цього яйце виймають з фарби і кладуть, щоб висохло. Коли воно висохне, на ньому кісточкою наводять віск на ті місця, що мають лишитися жовтими. Потім фарбують у другій, цього разу темнішій фарбі. І так роблять доти, доки писанка не набере такого вигляду, якого хоче їй надати писанкарка.
Коли вже малюнок закінчений, писанки складають у череп'яну миску і кладуть у піч, де повинна бути температура 35-40° Цельсія. Коли віск розтопиться і спливе з яйця, писанка готова.
Дуже вправно роблять писанки гуцулки. Проф. Д. Горнятке вич розповідає, що йому доводилося спостерігати, як одна вже літня жінка на Гуцульщині зробила тридцять шість писанок впродовж одного дня, при чому вона в цей день не покидала і своїх щоденних господарських справ - палити в печі, варити їсти, годувати тварини, доїти корів та ще й бавити малу дитину. Все це не перешкодило їй відтворити традиційний орнамент з високим мистецьким хистом.
На Лемківщині писанки пишуться голівкою шпильки, що гострим кінцем устромлена в патик. Пишуть кривульки і колісця та воском, що кипить у бляшаній коробці на залізній блясі або над вільним вогнем на триніжках. По писанні кидають до фарби. Краски роблять з лушпиння цибулі, дубової кори, червоного, зеленого та блакитного паперу. Як пише Юліян Тарновин, лемківські писанки не багаті на вибагливий орнамент; вони простенькі, але гарні. Кругло писані пасочки (тоншим кінцем до середини) означають сонце, менші - зірки; іншими взорами є квіти, хрестики, цятки і легка проба мережок. Писанки звичайно одно- або двокольорові. Багато фарб до писання писанок лемки не вживають.
Ще жива традиція писанок і в Закарпатській Україні. Що ж до мистецької якості, то вони, як нам здається, поступаються перед писанками Гуцульщини і наближаються до лемківських писанок.

Про походження звичаю готувати на Великдень писанки та крашанки існує багато легенд. Наведемо деякі з них.
Легенди, записані на Поділлі, кажуть, що коли Ісус Христос воскрес, то він сказав воякам, які охороняли Його гріб: "Ідіть і скажіть усім людям, що Христос воскрес, а щоб вам повірили, то ось вам знак". При цьому Спаситель узяв з свого гробу крашанку і дав воякам. Відтоді і пішов звичай робити крашанки на Великдень.

Ніс убогий чоловік яйця в кошику на базар продавати, а в цей час жиди вели Ісуса Христа розпинати. Хрест був тяжкий, і Спаситель падав під його тягаром. Чоловікові стало жаль Спасителя; він лишив свій кошик на дорозі, а сам пішов помагати Ісусові нести хрест - і ніс аж до місця розп'яття. Коли ж чоловік повернувся до свого кошика, то побачив, що яйця обернулися на писанки та крашанки.

Після того, як Спаситель вознісся на небо, Марія Магдалина прийшла до Риму, щоб там проповідувати Євангелію. В Римі вона стала перед імператором Тіберієм і піднесла йому червоне яйце, сказавши "Христос Воскрес!" Так вона почала свою проповідь.

На Київщині оповідають, що коли Ісус Христос ходив зі св. Петром по землі, то вони проходили через одне село, а там жиди були; побачили вони Христа та й почали камінням та грудками шпурляти в Нього. І як торкнеться камінь Ісусової одежі, зробиться з нього писанка, а як торкнеться грудка, то перетвориться на крашанку. Святий Петро позбирав усе те до кишені, а пізніше людям роздав. З того й пішов звичай готувати писанки та крашанки на Великдень.

На Уманщині кажуть, що жиди та всякі недовірки спокушали Христа, як Він ішов на страждання. Набрали в пелену камінців і спитали Спасителя: "Що в пелені?" - Христос каже: "Крашене та писане!" Вони відкрили пелену, щоб посміятися, а там справді - крашанки та писанки.

На Полтавщині є легенда, що писанки писала Мати Божа ще тоді, як Ісус маленький був: "дитина дуже тішилась тими цяцьками".

На Гуцульщині оповідають, що писанки писала Мати Божа і дарувала їх Пілатові, щоб той змилувався над її Сином. Коли Мати Божа писала писанки, то плакала і слізьми обливала свою роботу, а тому й вони, гуцули, коли пишуть писанки, то вимальовують цятки, подібні до сліз.

На Гуцульщині ще є така легенда. Далеко в горах, до високої стрімкої скелі залізними ланцюгами прикутий страшний нехрист. І той нехрист має дванадцять своїх посланців, що ходять по селах та містах і придивляються, як живуть люди. Все, що вони побачать або почують, розповідають нехристові. Коли посланці кажуть, що люди живуть бідно і сваряться поміж собою, нехрист радіє і сміється так, що аж гори трясуться, а ланцюги його слабнуть. Якщо ж посланці кажуть, що між людьми згода й добро, нехрист сердиться, насуплює брови, а ланцюги міцніше стискають його погане тіло. Та найстрашніша для нехриста вістка, що люди ще пишуть писанки, що вони не забули цього звичаю: він тоді реве, як звір, рветься з усієї сили і б'ється головою об скелю так, що але вогонь креше. З того постають грім і блискавка, а ланцюги його робляться тоді такі міцні, що годі їх розірвати.

Увечері, після роботи, в добрих українських родинах батько, бувало, збирав своїх дітей і розповідав їм стару християнську легенду про те, що на Великдень, під час виносу плащаниці, саме тоді, коли весь народ хресним ходом обходить церкву, ангели виводять Спасителя з гробу, а святі сходять з образів і христосуються.

Колись цю легенду розповідали дуже урочисто, при запалених свічах або при вогнику лампадки.

Була колись поширена в Україні ще така легенда.

Від дня свого Воскресіння Спаситель посадив у підземелля, під тією скалою, де був Його гріб, головного сатану Вельзевула і наказав йому гризти 12 залізних ланцюгів, 12 залізних дверей і 12 залізних замків. Якщо Вельзевул перегризе все це від одного Великодня до другого, тоді буде кінець світу. Сатана спочатку перегриз замки, потім двері і ось-ось перегризе останній ланцюг - ще тільки один раз треба стиснути зубами. А тут як заспівали люди "Христос Воскрес", то всі замки, двері і ланцюги Вельзевула відразу поновились, і він мусів гризти спочатку. А якби настав такий час, що люди перестануть співати "Христос воскрес", тоді сатана перегризе останній ланцюг, і буде кінець світу.

У Канівському повіті є така легенда: Кажуть, що архангел Гавриїл об'явився Матері Божій саме в суботу і сказав їй: "Твій син воскресне з мертвих". Мати Божа саме снідала рибу: м'ясо об'їла, зосталися самі реберця. Перехристилася вона та й каже: "Тоді мій Син воскресне, як ця риба оживе!" А риба - плюсь, та й ожила.

В Галичині поширена легенда, що жид їв когута (півня), а прийшов до нього наймит і каже: "Христос воскрес!" - Жид відповів: "Тоді воскресне, як цей когут оживе!" Як тільки він це сказав, кісточка до кісточки причепились, і когут ожив.

Є кілька леґенд на тему: чи на Великдень справді великий день?

"Був, кажуть, колись чоловік Свирид. Як дождався він Великодня, то подумав собі: "Кажуть люди "Великдень", а я ще побачу, чи й справді це день великий?" І ось на перший день Світлого Празника запріг волів та й пішов з наймитом орати. Люди в церкві Богові моляться, а він оре. Тільки-що почали, може, десяту скибу одкидати, аж під землею щось загуло страшно - так, як часом далекий грім загуркотить - і Свирид разом з плугом і волами так і провалився крізь землю. А на тім місці стала могила. Вона й досі називається "Свиридова могила". Кажуть, що коли прийти на ту могилу та прикласти вухо до землі, то інколи наче чути, як хтось волів поганяє: "Гей, гей!"

"Великдень називається так тому, що в той час, коли Христос народився, сильно світило сонце і стояли такі довгі дні, що теперішніх треба сім зложити докупи, щоб був один тодішній. Тоді, було, як зійде сонце в неділю вранці, то зайде аж у суботу увечері. А як жиди розп'яли Христа, дні поменшали. Тепер тільки царські ворота в церкві стоять навстіж сім днів. Ось чому цей день і називається великим".

Серед народу є багато вірувань, які пов'язані з готуванням великодніх писанок та крашанок. Наведемо деякі з них.

Всі ці вірування свідчать про те, якого великого значення надавали наші предки писанкам та крашанкам. Для них це були речі, які мали магічну силу. Та це й не дивно, бо вірування в яйце у всіх європейських і неєвропейських народів має свою дуже стару і цікаву історію.
Ще в стародавні часи, далеко до народження Христа, азійські і семітські народи мали звичай класти на стіл варені фарбовані яйця в день, коли починався новий рік. Такими ж яйцями в цей день вони обдаровували своїх благодійників. Малювали яйця переважно на червоний колір; можливо тому, що в кельтів цей колір вважався найкращим з усіх інших. А кельти, як відомо, мали культурний вплив і на малоазійські народи. Новий рік за тих часів починався з весняного рівнодення*, - саме з того часу, коли християни започаткували Великдень**.

У персів день нового соняшного року починався 20-го березня. В цей день вони вітали один одного крашанками. Такий самий звичай був і в європейських народів ще з стародавніх часів - у Франції, Італії, Іспанії. Цей звичай перейшов до Европи, як думають дослідники, від жидів, які під час свого "пасаху" ставили на стіл варені яйця, що символізували містичного птаха зиз.
Природознавець Пліній* писав, що римляни вживали фарбовані яйця при народніх іграх, богослужбових обрядах та очищенні від гріхів.
Плутарх**, пояснюючи причину такого шанобливого ставлення римлян до яйця, писав: яйце є символом творця всієї природи, вседіючого і все в собі вміщаючого.

Єгиптяни уявляли собі всесвіт в образі яйця. З яйцем вони пов'язували і своє уявлення про благодійне божество Кнефу. Храм цього бога був на острові Еліфантіні, де стояла його статуя. На голові її сидів яструб - символ діяльности; а в роті цей бог тримав яйце - знак плодючости і всіх щедрот. З цього яйця народився "фтас" - вогонь.
Єгипетське вчення про яйце переніс до Греції Орфей, що жив за 1200 років до Різдва Xристового.
Стародавні перси вірили, що спочатку не було нічого, крім божества. Нарешті народилося яйце. Ніч покрила його своїми чорними крилами, а любов, старший син Творця, заопікувався ним. Коли яйце дозріло, воно появило всесвіт. Цей міф про створення світу прийшов до персів з сходу; приніс його основоположник релігії старих іранців Заратустра. Перси оспівували яйце у своїх священних піснях. У них також був звичай фарбувати яйця, робити крашанки. Крім того, у своїх храмах вони тримали ще й литі або витесані з каменю яйця, як символ усього, що народжується.
Археологічні розкопи в Україні, як про це вже згадувалося, виявляли не раз глиняні фарбовані яйця (на Полтавщині та Київщині). Отже, можна здогадуватися, що звичай робити крашанки, а, можливо, й писанки, прийшов до нас від персів. Правда, цей звичай міг прийти до нас двома шляхами - з сходу і з заходу.

Про скарби в Україні існує багато легенд і переказів. Це не дивно, бо скарбів у нашій землі є багато, і час від часу декому щастить їх знаходити.
Ось, наприклад, повідомлення в газеті:
"На Мало-Житомирській вулиці (мова йде про Київ. - О. В.) прокладали водопровідну маґістралю. На глибині чотирьох метрів була знайдена кругла мідна чашка, в якій стояла невеличка глиняна посудина. Зачищаючи стіни траншеї, робітник випадково зачепив її, від удару лопатою в ній утворилася тріщина, з якої посипалися старовинні золоті і срібні речі" ("Слідами древніх літописів", "Літ. газета" за 18 квітня 1958 р., Київ.)

Більше про Великдень дивіться на "Малій Сторінці":

Великдень - одне з найсвітліших та найбільших християнських свят, яке з нетерпінням чекають люди по всьому світові...

Більше про українські народні традиції на нашому сайті:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
оксана лущевська. вірш. білий тиждень. олекса воропай

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
звичаї нашого народу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
страсний понеділок

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
страсний вівторок

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
чиста середа

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
чистий четвер

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навський великдень

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
страсна п’ятниця

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
великодня субота

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ніч під великдень

# data[].attributes.attachment_link.title
"Білий тиждень" - останній тиждень перед Великоднем. Народні звичаї та традиції (за Олексою Воропаєвим)

# data[].attributes.attachment_link.description
(з книги "Звичаї нашого народу") За традицією український люд у Страсний понеділок прибирав свою оселю - фарбував, мив, чистив. У понеділок, особливо для жінок, день починався рано, - пише буштинський краєзнавець Дмитро Копинець у книжці "Буштинські обрядові дійства та розваги молоді в давнину".

# data[].attributes.body
Продовжуємо працювати дистанційно

Індивідуальні консультації  з учнями та батьками в телефонному режимі та групі Viber

# data[].attributes.body
Першиуий космонавт незалежної України

# data[].attributes.attachment_link.title
Перший космонавт незалежної України – Леонід Каденюк | Пишемо історію

# data[].attributes.body
Бесіда " Що таке кібербулінг та як йому протистояти."

# data[].attributes.headline
З 06.04.2020 року онлайн - уроки для учнів 5 - 11 класів!!!

# data[].attributes.subject
З 06.04.2020 року онлайн - уроки для учнів 5 - 11 класів!!!

# data[].attributes.body
6 квітня в Україні стартував проект дистанційного навчання під час карантину «Всеукраїнська школа онлайн». Щодня о 10:00 по буднях на YouTube-каналі Міністерства освіти і науки та 14 телеканалах транслюватимуть уроки для учнів 5-11 класів. Також усі уроки розмістять на платформі MEGOGO.

# data[].attributes.headline
02.03. Година спілкування

# data[].attributes.subject
02.03. Година спілкування

# data[].attributes.body
Щирий сміх продовжує життя!

Ще Гіппократом було  сказано, що сміх має позитивні лікувальні властивості.

Ця теорія давно цікавила вчених всього світу. Врешті, було доведено, що Так! Сміх продовжує життя. Адже, давайте розберемося, що відбувається під час того, як людина  сміється. Під час сміху у людини працює приблизно 80 м’язів тіла:  рухаються плечі, напружується прес, покращується травлення, вібрує діафрагма, і, як наслідок, поліпшується дихання і серцебиття, підвищується рівень кисню  в крові, клітини  мозку отримують більшу кількість кисню, що сприяє  усуненню втоми і виробленню  ендорфіну –  гормону щастя і радості. Дія ендорфіну дуже позитивна: покращується самопочуття і підвищується імунітет. Більше того, під час сміху тіло людини розслабляється, і 5 хвилин  веселощів прирівнюють до 40 хвилин відпочинку.

Крім того, сміх є чудовим масажером для обличчя: він тонізує м’язи, відбувається приплив крові, покращується колір обличчя і зберігається молодість  шкіри. Цікаво, що для посмішки задіюється 17 лицевих  м’язів, а для похмурого виразу – 43. Тому, шановні жіночки, смійтеся – це дійсно робить вас гарнішими!

Вчені серйозно почали вивчати питання сміху, сьогодні існує наука про сміх – глотологія. На початку 70 – х років американським журналістом була заснована сміхотерапія. Зараз виділяють три її напрямки:

– класичний – проведення психологом спеціальних занять зі сміху;

– медична клоунада – вистава, яку медпрацівник розігрує перед пацієнтом ( використовується переважно в дитячих лікувально –  профілактичних установах);

– йога – вчить людину різних видів сміху, сміятися природньо і легко.

Є думка, що сміхотерапія має на організм дію схоже за принципом із заняттям фітнесом. Звичайно, м’язи сміхом не “накачаєш”, але от за принципом дії на серцевий м’яз – це практично теж саме. Справа в тому, що коли ми сміємося, серцебиття частішає, що сприяє зниженню рівня холестерину в крові. Так що, хвилина сміху по дії прирівнюється до 25-ти хвилинах занять аеробікою. Іншими словами, якщо вам протипоказані фізичні навантаження – смійтеся.

Якщо розглядати сміх, з точки зору “лікарського препарату”, то можна сказати, що сміх може здобути на організм відновлювальний і, навіть, омолоджуючий ефект. Включається деякий природний механізм, спрямований на самозцілення, людина позбавляється від гнітючих його переживань і почуття тривоги і страху, і починає дивитися на життя більш позитивно. На сеансах сміхотерапії людина розслабляється, позбавляючись від напруги, при чому не тільки в психологічному плані, а й фізично.

Було відмічено, що люди, які мають здорову посмішку сміються частіше. Для підтримання здоров’я ваших зубів та ясен окрім щоденних заходів гігієни (чищення зубів та язика два рази на день, користування ополіскувачами, флосами і т.п.) необхідно регулярно відвідувати лікаря-стоматолога двічі на рік, проходити процедуру професійної гігієни та вчасної санації ротової порожнини. Сучасна стоматологія надає цілий спектр методик, що дозволяють досягнути чудового естетичного ефекту при самих різноманітних дефектах – зміні кольору та форми зубів, наявності діастем та трем, потемнінні старих пломб та багатьох інших. Гарна естетична посмішка в сучасних умовах є не тільки показником здоров’я, але й ознакою впевненості в собі, вільного спілкування та успішності. Посмішка – це символ щастя.  А гарна посмішка – запорука частого сміху. Стоматологи рекомендують – будьте щасливими та посміхайтеся частіше!

# data[].attributes.headline
Індивідуальні консультації  з учнями та батьками в телефонному режимі та групі Viber

# data[].attributes.subject
Індивідуальні консультації  з учнями та батьками в телефонному режимі та групі Viber

# data[].attributes.headline
Ранкова гімнастика

# data[].attributes.subject
Ранкова гімнастика

# data[].attributes.attachment_link.title
Ранкова гімнастика / Утренняя зарядка

# data[].attributes.headline
Продовжуємо працювати дистанційно

# data[].attributes.subject
Продовжуємо працювати дистанційно

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерство охорони здоров'я України

# data[].attributes.attachment_link.title
Що робити дітям щоб не захворіти на коронавірус (covid-19). Засоби профілактики

# data[].attributes.headline
Фізкультхвилинка для очей

# data[].attributes.subject
Фізкультхвилинка для очей

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізкультхвилинка для очей

# data[].attributes.headline
Канікули в умовах карантину

# data[].attributes.subject
Канікули в умовах карантину

# data[].attributes.body
З 23 березня  по 27 березня 2020 року триватимуть весняні канікули.
1.Дистанційних занять не буде.

2. Ці канікули проходитимуть в умовах суворого карантину.

3. Дбайте про повноцінне харчування, збагачуйте організм вітамінами та калоріями.

4. Чергуйте розумову працю з активним фізичним відпочинком вдома.

5. Обережно поводьтеся з електричними та газовими приладами. Дотримуйтеся правил пожежної безпеки.

6. Дотримуйтесь правил техніки безпеки на кухні.

7. Менше користуйтеся ТБ, комп’ютером та гаджетами.

8. На вулицю виходьте у разі крайньої потреби в захисній масці та в супроводі дорослої людини.

9. Прийшовши з вулиці, викиньте маску, ретельно вимийте руки з милом.

10. Бережіть себе і своїх рідних! Будьте здорові!

# data[].attributes.headline
Година спілкування " Життя найвища цінність" 

# data[].attributes.subject
Година спілкування " Життя найвища цінність" 

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко

# data[].attributes.attachment_link.description
Publishing platform for digital magazines, interactive publications and online catalogs. Convert documents to beautiful publications and share them worldwide. Title: Ліна Костенко, Author: Бібліотека, Length: 6 pages, Published: 2020-03-18

# data[].attributes.body
Сьогодні День народження Ліни Костенко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телекомпания "Орбита"

# data[].attributes.attachment_link.title
Кілька ідей, чим зайнятися вдома під час карантину

# data[].attributes.body
Карантин – не канікули. Залучаємось максимально до дистанційного навчання

# data[].attributes.body
Бесіда «Безпека в інтернеті – просто!"

# data[].attributes.attachment_link.title
Безпека в Інтернеті - просто!

# data[].attributes.body
Повідомлення учнів та їх батьків про запровадження дистанційної форми навчання та методи його впровадження у телефонному режимі.
2) Створення групи у Viber " 10 клас . Дистанційне навчання" з учнями  та  вчителями   для організації дистанційного навчання.
Бесіда "Коронавірус: профілактика інфікування і поширення"

# data[].attributes.attachment_link.description
kyivcity.gov.ua needs to review the security of your connection before proceeding.