# data[].attributes.body
Gegužės 15-oji – Šv. Izidoriaus diena.
Šv. Izidorius laikomas artojų globėju, tikima, kad jis padeda dirbti laukų darbus bei apsaugo nuo galimų nelaimių. Žemaičiai jį kartais vadino mažybiniu vardu – Aprūpintojėlis. Kai kur Lietuvoje šis šventasis dar vadinamas Šventuoju Zidoriumi.
Šv. Izidorius gimė 1070 m. Madride (Ispanijoje). Visą gyvenimą jis tarnavo pas ūkininkus ir dirbo žemę, pasižymėjo meile artimui, atsidavimu aplinkiniams bei doru gyvenimu. Po mirties (1130 m.) buvo paskelbtas šventuoju. Anot legendos, vieną kartą Izidorius buvo įskųstas šeimininkui, kad palieka lauko darbus, o pats vis eina į bažnyčią melstis. Šeimininkas nuėjo patikrinti ir tikrai rado Izidorių bažnyčioje, bet vietoj jo laukuose arė angelas su dviem baltais arkliais. Nuo tada tikima, kad Izidorius padeda bei apsaugo artojus su angelų pagalba.
Į Lietuvą šv. Izidoriaus kultas atkeliavo kartu su jėzuitais ir buvo labai populiarus iki pat XIX a. Šv. Izidoriaus vaizdavimas yra labai artimas lietuvio žemdirbio gyvenimui – skulptūrose jis su šiaudine skrybėle ant galvos, drobiniais marškiniais ir sėtuve rankose. Kartais jis vaizduotas ariantis dviem arkliais, lydimas angelo. Šv. Izidorius Lietuvoje buvo labai gerbiamas, nes artimas kiekvieno paprasto lietuvio savimonei. Tikėta, kad pats visą gyvenimą dirbęs žemę šventasis užstos prašančius pagalbos žemdirbius ir danguje.

„Aušros“ muziejuje saugoma autentiška medinė 1900 m. sukurta šv. Izidoriaus skulptūra.
https://sam.limis.lt/.../exhibit/preview/150000030195999...

# data[].attributes.body
Vasario 5-oji Šv. Agotos diena
Šventoji gimė Katanijoje, Sicilijoje, turtingoje ir kilmingoje šeimoje, buvo nepaprastai graži. Nuo pat ankstyvų metų Agota savo gyvenimą paskyrė Dievui. Skaičiuojama, kad jos kankinystė galėjo įvykti 251 m., vykstant imperatoriaus Decijaus krikščionių persekiojimams.
Šv. Agota yra viena iš labiausiai gerbiamų katalikų bažnyčios kankinių. Jos kultas, prasidėjęs Sicilijoje, pasiekė Konstantinopolį, Romą ir išplito visuose Vakaruose. Kadangi mergelė buvo sudeginta, šv. Agotos duona ir šventintas vanduo imti naudoti kaip priemonės, apsaugančios nuo gaisrų. Ji yra ir Katanijos, Sicilijos, Maltos globėja.
„Aušros“ muziejaus fonduose saugomas nežinomo autoriaus Šv. Agotos paveikslas (1863 m.) ir medinė skulptūra (XIX a. II p. – XX a. I p.). Plačiau apie eksponatus:
https://i.ausrosmuziejus.lt/F5rEf
https://i.ausrosmuziejus.lt/BA3hP

# data[].attributes.body
Vasario 11 d. - Lurdo Švč. Mergelės Marijos bei Pasaulinė ligonių diena.
Lurde, pietinėje Prancūzijoje, XIX a. viduryje (1858 m.) Švč. Mergelė Marija apsireiškė 14-metei Bernadetai (Bernadette Soubirous). Netrukus po apsireiškimo į Lurdą ėmė plūsti visi, kurie siekė pagydyti kūną ir sielą. Bažnytiniai tyrimai sankcionavo Bernadetos vizijas, o apsireiškimo vietoje buvo pastatyta bažnyčia, kuri tapo pagrindine Marijos piligrimystės vieta. Šiandien Lurdo šventovę kasmet aplanko milijonai maldininkų ir sveikatos prašančių ligonių. 1992 m. popiežius Jonas Paulius II vasario 11-ąją paskelbė ligonių diena ir pakvietė už juos melstis.
Šiaulių „Aušros“ muziejuje saugoma Antano Rimavičiaus skulptūra Lurdo Švč. Mergelė Marija, XX a. I treč. Plačiau apie eksponatą – https://i.ausrosmuziejus.lt/x5rTf

# data[].attributes.body
Kovo 4-oji -  šv. Kazimiero diena
Šv. Kazimieras gimė Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus Kazimiero III ir Austrijos princesės Elzbietos Habsburgaitės šeimoje. Vaikystėje gavo labai gerą išsilavinimą. Gyvendamas prabangiuose karaliaus rūmuose, kuriuose turėjo daug progų prasiblaškyti ir pramogauti, Kazimieras pasižymėjo nepaprastu tyrumu, neturto meile, darbštumu ir jautrumu vargšams. Ypatingas savo gyvenimo taisykles šv. Kazimieras buvo suformulavęs taip:
„Po Dievo labiausiai reikia mylėti teisingumą ir tiesą“;
„Nieko nėra garbingiau pasaulio vadovams, kaip tarnauti Kristui vargdienių ir bedalių asmenyje“.
Šv. Kazimieras sirgo džiova ir mirė 1484 m. kovo 4 d. per mišias, būdamas tik 25-erių metų. 1634 m. popiežius Urbonas VIII paskelbė jį Lietuvos globėju, tuo pačiu metu jo kūnas buvo perkeltas į Vilniaus katedrą ir čia iki šiol gerbiamas puošniausioje koplyčioje. 1948 m. popiežius Pijus XII paskyrė šv. Kazimierą Lietuvos jaunimo globėju. Plačiau apie eksponatus:
https://i.ausrosmuziejus.lt/a9hRU
https://i.ausrosmuziejus.lt/RR0c5
https://i.ausrosmuziejus.lt/d18mJ

# data[].attributes.body
Kovo 19-oji – Šv. Juozapo diena
Šv. Juozapas – vienas svarbiausių ir vienas labiausiai garbinamų šventųjų, Švenčiausiosios Motinos ir Viešpaties Išganytojo kilniausiojo žmogiškumo sergėtojas ir globėjas.

Juozapas buvo pamaldus Dievo išrinktasis, Dovydo palikuonis, dailidė iš Nazareto, Marijos vyras ir Kristaus netikrasis tėvas, kuris pagal to meto tradiciją, manoma, buvo 18–20 metų, kai susižadėjo su Marija.

Šventąjį Juozapą dažniausiai regime kukliai klūpantį kalėdinėse prakartėlėse, tačiau tylusis Juozapas tikrai nėra tik vienas iš daugelio šventųjų – jo globai patikėta visa Bažnyčia. Juozapas yra klusnumo ir atidumo Dievo valiai pavyzdys.

Dangiškosios vizijos metu Juozapas išgirdo raginimą nebijoti – atsiverti naujai Dievo misijai: prisiimti atsakomybę už Mariją ir tapti teisiniu Jėzaus tėvu. Mūsų dienomis, kai brandus vyriškumas ir atsakinga tėvystė patiria išbandymų, tylusis Juozapas ateina į pagalbą savo galingu pavyzdžiu bei užtarimu.

„Mylintis tėvas, švelnus, klusnus Dievui, visus priimantis, drąsiai kūrybingas, darbštus, kuklus, nesiveržiantis į pirmas vietas“ – taip popiežius Pranciškus apibūdina šventąjį, skelbdamas jam skirtus metus, kuriuos Bažnyčia minės iki 2021 m. gruodžio 8 d.

Šiaulių „Aušros“ muziejuje saugoma autentiška XIX a. II p. – XX a. I p. medinė nežinomo autoriaus skulptūrėlė, vaizduojanti Šv. Juozapą su kūdikėliu Jėzumi dešinėje rankoje ir palmės šakele kairėje. Plačiau – https://i.ausrosmuziejus.lt/1g4MV

# data[].attributes.body
Balandžio 11-oji – Šv. Stanislovo diena
Šv. Stanislovas (1030–1079) – vyskupas ir kankinys. Gimė Ščepanove, netoli Krokuvos, Lenkijoje. Mokėsi Gnieze, tapo Krokuvos katedros kanauninku, o 1072 m. – Krokuvos vyskupu. Stanislovas buvo ryžtingas ir tiesus, nepabūgęs dėl amoralaus, žiauraus elgesio perspėti ir ekskomunikuoti Lenkijos karalių Boleslovą II Narsųjį. Vyskupas Stanislovas pasiuntė įspėjimą Lenkijos karaliui dėl šio žiaurumo ir neteisingumo, monarchas pažadėjo pasitaisyti. Tačiau vietoj to Boleslovas netrukus vėl pagrobė vieno bajoro žmoną, todėl buvo Bažnyčios ekskomunikuotas. Apie tai sužinojęs, jis įtūžo ir, įsiveržęs į vyskupo koplyčią Krokuvos priemiestyje, per šv. Mišias jį nužudė. 1253 m. vyskupas Stanislovas pripažintas šventuoju.

Į Lietuvą atėjus krikščionybei, gegužės 8 diena sutapatinta su Šv. Stanislovo varduvėmis. Šią dieną senoliai laikė tinkamiausia diena sodinti svogūnus ir sėti žirnius.

Dažniausiai šv. Stanislovas vaizduojamas vyskupo rūbais su mitra ir pastoralu. Tai liudija ir muziejuje saugoma autentiška, medinė XIX a. II p.–XX a. I p. šv. Stanislovo skulptūra. Plačiau apie eksponatą – https://sam.limis.lt/.../-/exhibit/preview/128634791...

# data[].attributes.body
Gegužės 4-oji – Šv. Florijono diena.
Florijonas (?—304) – šventasis romėnų karys, atsivertęs į krikščionybę ir nužudytas Emso mieste Austrijoje. Pasakojama, kad Florijonas stebuklingai vienu kibiru vandens užgesinęs degantį namą, todėl jo šaukiamasi per gaisrus. Jis labai populiarus Lenkijoje, Austrijoje, Bavarijoje ir Lietuvoje.

Florijono kapo vietoje prie Linco buvo pastatyta bažnyčia ir vienuolynas. 1183 m. vyskupas Egidijus kelias Florijono relikvijas pervežė į Krokuvą, kur karalius Kazimieras jo garbei pastatė baziliką.

Šv. Florijonas – ugniagesių globėjas, todėl šią dieną siekiama priminti ir apie ugniagesių pasiaukojantį darbą bei nevaldomos ugnies keliamą pavojų.

„Aušros“ muziejuje saugoma autentiška medinė XIX a. II p. – XX a. I p. sukurta šv. Florijono skulptūra. Plačiau – https://i.ausrosmuziejus.lt/n71oz

# data[].attributes.attachment_link.title
Senosios liaudies skulptūros: Šventieji – šv. Jurgis

# data[].attributes.body
Balandžio 23-čio šv. Jurgio diena.
Šį šventąjį – antrąjį Lietuvos globėją – ir jo kankinystę išlikę nedaug, pasakojimai apipinti legendomis. Viena jų teigia, kad Jurgis buvęs Kapadokijos didikų krikščionių sūnus, narsus karys, dėl savo kariškų dorybių patekęs į imperatoriaus asmeninę gvardiją. Prasidėjus krikščionių persekiojimui jis buvo nukankintas Palestinoje imperatoriaus Dioklecijano nurodymu.

Šventojo kultas paplito anksti, jį savo globėju rinkosi riteriai, miestai ir šalys. Ne išimtis ir viduramžių kryžiaus žygių dalyviai, kurie pasirinkę šventąjį savo globėju, jo kultą išplatino po visą Europą. Jis tapo daugelio valstybių ir miestų globėju: Anglijos, Katalonijos, Aragonijos, Sakartvelo, Portugalijos, Ligūrijos, Genujos, Venecijos, Lietuvos.

Jurgis laikomas arklių ir apskritai gyvulių globėju nuo visų ligų.  Galbūt todėl jis toks populiarus visoje Lietuvoje. Tikima, kad per Jurgines negalima nieko dirbti laukuose su arkliais, nes tai – jų šventė. Per Jurgines banda būdavo pirmą kartą išgenama į lauką. Šv. Jurgis būdavo prašomas atrakinti žemę, duoti gaivinančią rasą, leisti augti žolei.

Šv. Jurgis dažniausiai vaizduojamas kaip raitas kariūnas, perveriantis ietimi slibiną. Pasak legendos, jis išgelbėjo Viritos miesto gyventojus nuo ežere gyvenusios pabaisos. Šis žygdarbis tapo pergalės prieš blogį simboliu. Pasakojimas, kad jis išlaisvino karalaitę iš slibino, yra mitinis motyvas, sukurtas pagal kitų slibino nugalėtojų – Persėjo, Indro, Zigfrido – legendas.

„Aušros“ muziejuje saugoma vieno iškiliausių Žemaitijos krašto XIX a. pab. – XX a. I p. dievdirbio Kazimiero Mockaus sukurta statulėlė, vaizduojanti šv. Jurgį, jojantį ant žirgo ir ietimi duriantį slibinui į šoną. Plačiau apie eksponatą – https://i.ausrosmuziejus.lt/aCDCi