# data[].attributes.body
Andrea gik ind i huset. hun rystede af skræk.hun så en skikkelse i mørket.det var en skummel mand der havdet taget hendes veninde Emma. hun gik lidt frem. gulvet knirkede under hende. hun gik hen til et løst bræt på gulvet. der stod hun så lidt og BOM hun faldt lige igennem gulvet hun faldt ned i en underjordisk form for gang. nede forenden var manden igen hun gik hen mod manden hu kunne se Emma helt nede forenden.der var noden vinduer men man kunne kun se jord nogen af dem var knuste der var blod på dem. Andrea snublede over et løst bræt. hun rejste sig op lige foran hende stod mand. hun gik et par trin tilbage. så løb hun lige rundt om løb ned til Emma og slap hende fri. de løb hen til en trappe og ud af huset igen.de lavede en pagt om at de aldrig skulle gå der en igen.

SLUT.

# data[].attributes.body
Jon hørte et skrig inde fra det skumle hus. Det lød så forfærteligt at Jons næsten blev døv af det så han gik hjem og hentede et par hørebøfer

# data[].attributes.body
Jeg gik langsomt hen til døren som stod på klem. Der hang en gammel og visen rose. Da Jeg åbnede døren kom da et skrig jeg stivnede jeg ved ikke hvofor men det var som om nået drev mig videre og jeg åbnede den igen da kom ikke nået skrig jeg stod bare og kiggede jeg mærkede nået ved min skulder det var

# data[].attributes.headline
cecilia går hen imod det klamme og uhyggelige gyser hus .hun kunne mærke den tunge asfalt under sig ,hun  høre et skrig . cecilia løber ind i huset for at gemme sig . men var det nu klogt lige foran hende stod en 

# data[].attributes.subject
cecilia går hen imod det klamme og uhyggelige gyser hus .hun kunne mærke den tunge asfalt under sig ,hun  høre et skrig . cecilia løber ind i huset for at gemme sig . men var det nu klogt lige foran hende stod en 

# data[].attributes.body
l

# data[].attributes.body
´Nanna gik hen mod døren med tøvende skridt. Det store hus så ikke hyggelidt ud men hun blev nød til at gå der ind. Nanna åbner døren den knirker. PLUSELIG!!! hørte

# data[].attributes.headline
Caroline går tøvende hen mod det faldefærdigt hus hun høre et skrig og bliver bange. Først nu har taget sig sammen til at gå ind  hun 

# data[].attributes.subject
Caroline går tøvende hen mod det faldefærdigt hus hun høre et skrig og bliver bange. Først nu har taget sig sammen til at gå ind  hun 

# data[].attributes.body
når hun tager fat i håndtaget og åbner døren Caroline bliver maget bange lige foran hende ligger et lig

# data[].attributes.body
Inga går forsigtigt hen mod den kolde og mørke dør. Hun åbner døren med et stille træk og høre en klam knirkende lyd. Hun går ind med tøvende skridt. Hun ryster over hele kroppen, men hun gør det for Anna. Hun går langsomt videre

# data[].attributes.body
jeg kan høre en lyd det er et skrig af hjælp. jeg går langsomt hen til kælderen trappen jeg går ned af trappen jeg går hen til lydden min ven sidder der inde bag ved en dør. Jeg kan føle der er noget galt,  manden der har taget  min bedste ven kom ud hvor jeg stod, men heltig vis noget jeg at gemme mig der kom forbi mig var jeg lige ved at kaste op døren til min ven står open han sider i længer kælderen er ved at blive over svømmet. så snart manden gik væk skyndte jeg at hjælpe ham vandet gik til knæende han sad ned  han kunde næsten ikke have sit hoved over vandet han var ved at få vand i munden jeg nåde heldig vis lige at befri ham  vi skyndte os ud af huset. lige da vi kom ud blev huset over svømmet SLUT

# data[].attributes.body
"hallo er der nogen," jeg stiller min skole taske. Jeg går videre ind, det ligner en gammel kiosk. jeg høre en lyd inde fra det andet rum. Jeg sætter øret til døren. Jeg kan høre nogen råbe. Lige pludselig smækker døren op, det føles som et kæmpe vind pust. Det er Simon der løber ud af døren. Han tager fat i min hånd og røber vi skal ud har fra nu jeg når ikke og reager gere før vi står uden for det skumle hus

# data[].attributes.body
Det var en kold og mørk aften. Gustav var alene hjemme. Vinden blæste kraftigt. Der kom lyde nede fra kælderen.
Gustav gik langsomt der ned. Lydene blev højere og højere. Han rystede og tog fadt i håndtaget. Sveden løb ned af nakken. Han åbnede den og lydende stoppede.
Han listede langsomt ind. Der omme bag trappen stod en fyr med motorsav. Gustav flygtede. Han hørte manden bag ham. Han løb hen til døren og den var låst. Manden kom med sin motorsav og så......

# data[].attributes.body
Han blev rædsalslagen. Det var som om Noah ikke kunne mærke ham selv. Der var løb gåsehud ned af hans kolde ryg. Lyden blev højere og højere. Det lød som nogle små skridt som bare kom tættere og tættere på. Noahs brune hår blev næsten hvidt af rædsel. Og pludselig stoppede fodtrinende. Han vendte sig om og der stod en gammel uhyggelig mand med lange sorte negle og vorter i fjæset. " Gå ikke ind i huset" sagde den gamle mand. Og derefter gik han videre ud i mørket med små skridt. Han hørte hvad manden sagde, men han ville alligevel redde sin ven.
Han gik stille mod det skumle hus. Han åbnede døren forsigtigt og trådte lige så stille ind af døren. Han hørte en sagte stemme. Det lød som om stemmen sagde ( gå ind, gå ind) Han kunne næsten ikke få sig selv til at gå ind af døren, men gjorde det alligevel. Svedet løb ned af hans iskolde ryg.

# data[].attributes.headline
Jeg går langsomt og forsigtigt frem. Mine ben er kolde, og følelsesløse. Jeg kan godt tænker jeg. Ida gik der ind lige før. Pudselig høre jeg Ida råbe. Jeg tager mig sammen, og går ind gennem døren. Jeg er så bange, at mine hænder ryster. Lugten af gamle visne blade river i næsen.  Jeg tænker på min mor, og min søster der ligger der hjemme. Jeg går hurtig over det gamle gulv. Pludselig kan jeg lugte en helt ny lugt. Den lugter af kold jern. BLOD! "Ida" råber jeg. "Hvor er du?" "Jeg er her." Hun sidder og knuger benene til sig. "Kom, vi skal ud af det her hus." Ja men hvordan?" Pludselig høre jeg en lyd. Oh nej. Hvad? Spørger jeg. Uhyret. Min krop frys til is. Jeg kikker op, og så bliver alting mørkt.

# data[].attributes.subject
Jeg går langsomt og forsigtigt frem. Mine ben er kolde, og følelsesløse. Jeg kan godt tænker jeg. Ida gik der ind lige før. Pudselig høre jeg Ida råbe. Jeg tager mig sammen, og går ind gennem døren. Jeg er så bange, at mine hænder ryster. Lugten af gamle visne blade river i næsen.  Jeg tænker på min mor, og min søster der ligger der hjemme. Jeg går hurtig over det gamle gulv. Pludselig kan jeg lugte en helt ny lugt. Den lugter af kold jern. BLOD! "Ida" råber jeg. "Hvor er du?" "Jeg er her." Hun sidder og knuger benene til sig. "Kom, vi skal ud af det her hus." Ja men hvordan?" Pludselig høre jeg en lyd. Oh nej. Hvad? Spørger jeg. Uhyret. Min krop frys til is. Jeg kikker op, og så bliver alting mørkt.

# data[].attributes.body
Emma går ind i huset hun så Inga gå der ind lige før hende emma kaldte og kaldte på inga men ingen lyd kom tilbage hun tog mod til sig da hun kom ind i huset kunne hun lugte en lugt af gammelt træ jeg kunne forneme træ støvet i munden bræderne knikkede unden henden og hendes forfærdelige mavepine jeg får altid en mavepine når jeg bliver bange for

# data[].attributes.body
Jacob bevæger sig langsomt og stille mod døren han åbner døren, den er gammel og slidt det er det hus hvor Gustav blev væk. Jeg går hvider lyset er tændt jeg lukker døren bag mig den knirker meget. Pludslig hører jeg en lyd det var som en lille barns skrig med det var ikke Gustavs skrig lyset gik ud jeg løb ud af døren og ned af barken som det skumle hus var på jeg stopped

# data[].attributes.body
August kommer ind i huset  han så ud til at han ville bare hjem han skulle lige til at gøre det men så hørte han et skrig som sagde "hjælp!!!" han begynder at gå han kan mærke den kolde vind komme ned af hans ryk og så hørte han skriget igen han begyndte at gå hurtigere og hurtigere indtil han hørte en uhyggelig mand med en dyb stemme sige August
han kiggede bag sig men han så ikke noget og så begyndte han så stille som han kunne at løbe indtil han
kom ud så ringede han til politiet og så fangede de manden de sagde at manden var en børne lokker som havde fanget hans ven Flemming.

# data[].attributes.body
Oliver lukker døren forsigtig op det knirker det giver et sæt i ham han går et par skridt tilbage og trækker været dybt og går ind i huset han kan mærke det løber ham koldt ned af ryggen han kan mærke de knirkene bræder under sine fødder han kunne skimte lys nede forenden af gangen det var en dør der står på klem han bevægede sig lamslået der hen han kunne mærke sinde tænder klapre han var næsten hende ved døren han åbnede døren stille han kunne se Sander side bundet til en stol Oliver skynde sig hen og

# data[].attributes.body
Sander bevæger sig forsigtigt hen mod døren med tøvende skridt.
Da han nærmer sig døren ind til det hus Oliver forsvandt i hører han en lyd.
Sander åbner døren forsigtigt døren ind til huset.
lydene bliver højere.
Han træder et par skridt tilbage.
Han hører en lyden igen.
han synes det lyder som hans ven.
han fortsætter ind i huset.
Han kommer ind i en slags stue.
der er blodie knuste vaser på gulvet.
Sander fortsætter ind.
han hører nu tydeligt hans ven skrige.
Han gemmer sig bag et poolbord.
han sidder på en lille pude der er smurt ind i blod.
han kigger forsigtigt op og ser hans ven.
han bliver pint.
sander ser en lille pistol.
han tager den forsigtigt op.
hans hænder ryster så meget af skræk at han taber pistolen.
Det gir et sæt i sander.
Mændene stopper med at pine sanders ven.
den ene sætter en anden mand ind i stuen hvor sander sidder.
Sander begynder at sprinte så hurtigt han kan ud af huset.
manden følger efter sander.
sander har et lille forspring men manden følger efter.
pludselig falder sander.
Han falder på den hårde
asfalt og der kommer en flænge i hans knæ.
manden hæler ind på sander.
manden er kun få meter fra sander.
sander finder  kræfter til at rejse sig op men han er for langsom.
manden når ham og griber hårdt fadt i hans arm.
Pludselig kommer en politibil og sander er i sikkerhed.
politi mændene spørg senere hvor de var og da de kommer ind i huset ser de sanders ven ligge død på gulvet.
SLUT ;-)