# data[].attributes.body
Frem til århundreskiftet var den norske utvandrergruppen preget av yngre mennesker, med menn i flertall. Men et dominerende trekk var også familieutvandring, til dels med store barneflokker. Alle sosiale lag var representert, men underklassen var i flertall. Samlet sett ser vi at de som tilhører den laveste sosiale gruppe, nemlig husmannsklassen og tjenestefolk utgjorde en stor gruppe, men ikke den største. En vanlig oppfatning er at gårdbrukerne kom fra smågårdene og de var ikke særlig velstående, men de hadde kapital bundet til jorden og ved salg av denne fikk de nok til å kjøpe billetter til Amerika. Husmannsfolk og tjenestefolk hadde større problem med å finansiere reisen. Noen fikk billetten betalt av kommunen.

I årene før første verdenskrig var bare 6 prosent av utvandrerne under 10 år. Det tilsvarende tall tidligere i perioden var oppe i 25 prosent. Ca. en fjerdedel av de som reiste nå, vendte tilbake til Norge etter noen år.

# data[].attributes.body
Årsakene til utvandring fra Norge var stort sett de samme som fra andre europeiske land og kan deles inn på forskjellige måter. Det fantes forhold i Norge som presset folk vekk, mens det også var forhold i Amerika som virket lokkende. Man kan skille mellom kortsiktige og langsiktige årsaker, dypereliggende og utløsende årsaker eller en kan velge å snakke om årsaker av politisk, religiøs, sosial, økonomisk eller demografisk art. Det kan også være naturlig å ta med eventyrlyst.

# data[].attributes.body
Den økonomiske utviklingen i Norge fra andre halvdel av 1800- tallet fikk flere til å flytte å seg. Ikke bare ut av landet, mange av dem som brøt opp fant seg et annet bosted i Norge og fant seg et annet sted å bo i Norge. Et stort antall mennesker kom flyttende hit fra Sverige og andre steder i Europa.
Fra 1830- årene ble utvandringen regelmessig og fra midten av 1860- årene ble det enda mere. Den kom i tre bølger.

- Fra 1866- 1873
- Fra slutten av 1870 til begynnelsen av 1890.
- Fra 1903 til rundt 1910

På 1800-tallet hadde Oppland fylke gjennomgående den største utvandringen, mens i perioden 1900 til 1910 flyttet det flest fra Agder og Rogaland. Mange kommuner i disse fylkene har fortsatt lavere folketall enn for 100 år siden. Færrest reiste fra Østfold, Troms og Finnmark. Også innenfor fylkene var det store variasjoner.

På 1800-tallet ble utvandring sett som et naturlig avløp for overbefolkning. Etter århundreskiftet var en mer bekymret for konsekvensene for folketallet. Halvparten av et synkende fødselsoverskudd forsvant, aldersstrukturen ble endret (færre unge voksne), det ble færre ekteskap og lavere fødselstall.

# data[].attributes.body
Folk søkte lykken i Amerika av mange ulike grunner, på mange ulike måter og steder. Men felles for de fleste av dem som reiste rundt århundreskiftet var at de ønsket å skape seg et bedre liv. Norge var på den tiden et fattig jordbruksland, og det begynte å bli svært trangt om plassen på norske gårder. Landbruksressursene holdt ikke takt med den store befolkningsveksten, og det var også sviktende avlinger på 1800-tallet. Det var rett og slett mangel på jord! Amerika var kjent som land of the free –mulighetenes land! I Amerika var det enorme landbruksarealer, og alle muligheter til å bygge seg en liten gård og skape seg et nytt liv!

# data[].attributes.body
Utvandring til Amerika er noe man opplevde i mange europeiske land utover på 1800-tallet. Utvandringen fra Norge til Amerika foregikk i perioden 1825-1920. Fram til 1836 var utvandringen moderat og til dels dominert av religiøse og politiske minoriteter. De store utvandringsbølgene startet på 1860-tallet. Omtrent 800 000 nordmenn utvandret til Amerika. Motivet for masseutvandringen var svært sammensatt: Fattigdom, undertrykking, klassedeling, overbefolkning og næringsmessige reguleringer i Norge, foruten eventyrlyst og rykter om billig jordbruksland i Amerika.

Folk flyttet ikke bare ut av Norge, men flere brøt opp og flyttet rundt omkring i Norge.

# data[].attributes.body
800 000 nordmenn forlot Norge og flyttet til et annet land på 1800-tallet. De fleste dro til Amerika, men mange reiste til andre verdensdeler.
Utvandring til Amerika er noe man opplevde i mange europeiske land utover på 1800-tallet. Ca. 800 000 nordmennutvandret til Nord- Amerika.

1801: Norges befolkning: 883 353

1825: Første organiserte utvandring, 52 nordmenn på skipet «Restauration» seiler fra Stavanger. De om bord bosetter seg i Kendall, New York.

# data[].attributes.body
Utvandring/emigrasjon fra Norge til utlandet, som for eksempel USA var noe som ble mer og mer normalt utover 1800 tallet. Det var ikke kun i Norge dette ble normalt, men store deler av Europa. Omtrent 800 000 Nordmenn emigrerte fra Norge til USA, mens bortimot 2 millioner irske personer utvandret til USA. Det var i starten for det meste kun folk fra landsbygda som emigrerte til utlandet, men i senere tid startet mange folk fra storbyer også å emigrere. I starten av dette emigrasjons rykket var det for det meste barne familier som utvandret, men i senere tid så begynte flere enslige med yrkesutdannelse å emigrere. Dette forteller oss at det kanskje ikke var så god råd å jobbe i Norge på denne tiden, folk ønsket å dra ut og starte på nytt i et håp om å skaffe seg et bedre levebrød for seg selv eller sin familie. Utvandringperioden i Norge startet i 1825 og begynte å roe seg ned rundt 1920. fra 1825 til 1836 var det ikke noen store mengder utvandring fra Norge til USA, og de som utvandret da var som regel politiske og religiøse minoriteter. De store utvandringbølgene kom først rundt 1860 tallet. Totalt så var det over 800 000 Nordmenn som utvandret til Amerika, hvor alle hadde sine egne motiv for utvandring. Motivene for masse utvandringen var svært sammensatt: Undertrykking, klassedeling, rykter om billige jordbruksland, eventyrlyst, fattigdom, overbefolkning og næringsmessige reguleringer i Norge.