# data[].attributes.headline
Мураль Христина.

# data[].attributes.subject
Мураль Христина.

# data[].attributes.body
Магнітне записування ґрунтується на властивості феромагнетиків зберігати залишкове намагнічування після зняття зовнішнього магнітного поля. Запис звуку в магнітофонах здійснюється на тонку пластмасову стрічку, покриту шаром магнітного лаку, що складається з дуже дрібних голчастих частинок заліза чи іншого феромагнетику і зв'язуючих речовин.

Магнітний запис інформації широко використовується в електронно-обчислювальній техніці. Оскільки вся інформація для комп'ютера є набором сигналів типу “так” чи “ні”, цю інформацію можна записати на магнітну стрічку або магнітний диск як чергування ділянок з різною полярністю намагнічування.

# data[].attributes.headline
Паливода Вікторія

# data[].attributes.subject
Паливода Вікторія

# data[].attributes.body
Історична довідка Патент США Поульсена на записывающее устройство на магнитной проволоке. Народженням магнітного запису вважається 1898 рік, коли датський фізик Поульсен Вальдемар вперше здійснив магнітний запис звуку на стальну дротину. Свій винахід В.Паульсен назвав телеграфоном, через те що пристрій був призначений для роботи разом зтелефоном для виконання функцій, схожих до функцій сучасного автовідповідача. В 1928 році в США був запатентований носій магнітного запису у вигляді гнучкої стрічки на паперовій основі з нанесеним на неї робочим шаром - магнітним порошком.

3. ООссннооввии ммааггннііттннооггоо ззааппииссуу Магнітна запис електричних сигналів заснована на здатності деяких феромагнітних матеріалів намагнічуватися під дією зовнішнього магнітного поля і зберігати придбану намагніченість практично нескінченно довго. Матеріали, що володіють такою властивістю, називають магнітно-жорсткими. Процес запису здійснюється наступним чином. Намагнічує поле створюється електромагнітом, по обмотці якого протікає струм, що змінюється в часі за законом записуваного сигналу. Цей електромагніт є пишучим елементом, його називають записуючої головкою.

# data[].attributes.headline
Кравчук Максим. Магнітний запис.

# data[].attributes.subject
Кравчук Максим. Магнітний запис.

# data[].attributes.body
Магнітний запис — спосіб запису електричних сигналів на шарі оксиду заліза чи іншому магнітному матеріалі, нанесеному на немагнітну основу: тонку пластикову стрічку, алюміній, скло, тощо.
При записі електричний сигнал від джерела сигналу подається на електромагнітну голівку, яка намагнічує магнітне покриття носія відповідно до частоти й амплітуди підведеного сигналу. Імпульси можуть бути звуковими (звукозапис), візуальними (відеозапис) або нести цифрову інформацію (для комп'ютера).

При відтворенні носій пропускається через ту ж або іншу голівку і остаточна намагніченість магнітного шару носія індукує в голівці електричний сигнал, який далі підсилюється.

Для аналогових сигналів різної частоти (аудіо- або відео- сигналів) сигнал при записі та зчитуванні підлягає спотворенню, яке компенсує нерівномірність амплітудно-частотної характеристики тракту передачі сигналу та носія.
Роком народження магнітного запису вважається 1898 рік, коли данський фізик Вальдемар Поульсен вперше здійснив магнітний запис звуку на стальну дротину. Свій винахід В. Поульсен назвав телеграфоном через те, що пристрій був призначений для роботи разом з телефоном для виконання функцій, схожих до функцій сучасного автовідповідача.
Апарат Поульсена мав малу гучність та великі спотворення. Магнітний дріт був незручним у використанні: він скручувався, у разі пориву потребував спеціального зварювання. В 1928 році в США був запатентований носій магнітного запису у вигляді гнучкої стрічки на паперовій основі з нанесеним на неї робочим шаром — магнітним порошком. Магнітні стрічки з різною основою (сучаснішою, безумовно, ніж паперова) та магнітним робочим шаром, для якого обирались різного складу магнітні порошки або тонкі магнітні плівки, використовуються досі. Хоча треба сказати, що і тепер носії у вигляді магнітних дротів використовуються у випадках, коли висуваються підвищені експлуатаційні вимоги до механічного та термічного навантаження, наприклад, в «чорних ящиках» літальних апаратів.

Тільки в 1935 році німецька фірма AEG розробила пристрій для запису та відтворення аудіосигналу, який отримав назву магнітофон. Робочий шар магнітофонної стрічки складався із штучно створеного порошку — мікрочастинок окису заліза — Fe₂O₃. Основа стрічки була вже не паперова, а із діацетилцелюлози. Але почалася Друга світова війна, і тільки в 1948 році фірма Ampex почала промисловий випуск побутових аудіомагнітофонів.

Але, крім звуку, треба було записувати та відтворювати відеоінформацію: післявоєнний період — це час широкого впровадження телевізорів. В 1951 році компанія ЗМ продемонструвала можливість магнітного відеозапису, а в 1956 році фірма Ampex виготовила перший відеомагнітофон.

# data[].attributes.headline
Підготуй своє бачення магнітного запису інформації прикріпи на дошці та отримай 12 балів.

# data[].attributes.subject
Підготуй своє бачення магнітного запису інформації прикріпи на дошці та отримай 12 балів.

# data[].attributes.headline
Пропоную відправитися в подорож історією зародження магнітного запису інформації

# data[].attributes.subject
Пропоную відправитися в подорож історією зародження магнітного запису інформації

# data[].attributes.headline
Уявіть і пригадайте різні явища природи. Оберіть, яке явище відповідає вашому настрою і самопочуттю на початку уроку. 

# data[].attributes.subject
Уявіть і пригадайте різні явища природи. Оберіть, яке явище відповідає вашому настрою і самопочуттю на початку уроку. 

# data[].attributes.headline
У мене нема ніякого таланту — є лише наполегливість і допитливість.                                                                          Альберт Ейнштейн 

# data[].attributes.subject
У мене нема ніякого таланту — є лише наполегливість і допитливість.                                                                          Альберт Ейнштейн 