# data[].attributes.body
Marie Curie a fost o savantă poloneză stabilită în Franța, dublu laureată a Premiului Nobel. A fost singura savantă care a primit două premii Nobel în două domenii științifice diferite (fizică și chimie).

# data[].attributes.body
S-a născut la Varșovia, într-o perioadă în care țara se afla sub stăpânirea Rusiei țariste, într-o familie de profesori, care îi insuflă de timpuriu dragostea pentru învățătură. Astfel, încă din tinerețe își manifestă interesul pentru studiu, pasiune moștenită probabil de la tatăl ei, Vladislav Skłodowski, profesor de matematică și fizică la un liceu. Mama sa, Bronisława Bugoska, era instructoare și apoi directoare la un pension de fete.

# data[].attributes.body
La Paris sora sa se logodește cu un medic polonez și o invită pe Maria să locuiască la ei. Aceasta descoperă atmosfera de libertate din Paris și adoptă numele de Marie. În 1891 este admisă la Universitatea din Paris (Sorbona), unde reușește să se acomodeze, dar cu o anumită dificultate, atât datorită faptului că nu stăpânea bine limba franceză, dar și datorită faptului că, la 24 de ani, se considera prea în vârstă față de colegii săi.

# data[].attributes.body
În ultimii ani ai secolului al XIX-lea, studiul descărcării electrice în gaze rarefiate îmbogățește domeniul fizicii particulelor cu noi descoperiri: Hittorf descoperise, în 1869, radiația catodică, Röntgen, în 1895, razele X, iar Becquerel descoperă, un an mai târziu, radioactivitatea spontană a uraniului.

# data[].attributes.body
După un studiu rapid al radiologiei, anatomiei și mecanicii auto, ea și-a procurat echipamente cu raze X, vehicule, generatoare auxiliare și a dezvoltat unități mobile de radiografie , care au ajuns să fie cunoscute în mod popular sub numele de Petites Curies . A devenit directorul Crucii RoșiiServiciul de radiologie și a înființat primul centru militar de radiologie din Franța, operațional la sfârșitul anului 1914. Asistată la început de un medic militar și de fiica ei Irène , în vârstă de 17 ani , Curie a condus instalarea a 20 de vehicule radiologice mobile și a altor 200 de unități radiologice. la spitalele de campanie in primul an de razboi. Mai târziu, ea a început să antreneze alte femei ca asistenți.

# data[].attributes.body
În decembrie 1903, Academia Regală Suedeză de Științe i-a acordat lui Pierre Curie, Marie Curie și Henri Becquerel Premiul Nobel pentru Fizică , „în semn de recunoaștere a serviciilor extraordinare pe care le-au oferit prin cercetările lor comune asupra fenomenelor radiațiilor descoperite de profesorul Henri Becquerel”. La început, comitetul a intenționat să-i onoreze doar pe Pierre Curie și Henri Becquerel, dar un membru al comitetului și un avocat al femeilor de știință, matematicianul suedez Magnus Gösta Mittag-Leffler , l-a alertat pe Pierre despre situație, iar după plângerea sa, numele lui Marie a fost adăugat la nominalizare. Marie Curie a fost prima femeie care a primit un premiu Nobel.

# data[].attributes.body
Recunoașterea internațională pentru munca ei a crescut la noi culmi, iar Academia Regală Suedeză de Științe, depășind opoziția provocată de scandalul Langevin, a onorat-o a doua oară, cu Premiul Nobel pentru Chimie în 1911. Acest premiu a fost „în recunoașterea serviciilor sale pentru progresul chimiei prin descoperirea elementelor radiu și poloniu, prin izolarea radiului și prin studiul naturii și compușilor acestui element remarcabil”. Din cauza publicității negative din cauza aventurii ei cu Langevin, președintele comisiei Nobel , Svante Arrhenius, a încercat să împiedice participarea ei la ceremonia oficială a premiului Nobel pentru chimie, invocând statutul ei moral îndoielnic. Curie a răspuns că va fi prezentă la ceremonie, pentru că „premiul i-a fost acordat pentru descoperirea poloniului și radiului” și că „nu există nicio legătură între munca ei științifică și faptele vieții ei private”.

# data[].attributes.body
Curie a vizitat pentru ultima dată Polonia la începutul anului 1934. Câteva luni mai târziu, la 4 iulie 1934, a murit la vârsta de 66 de ani la sanatoriul Sancellemoz din Passy, ​​Haute-Savoie , din cauza unei anemie aplastică despre care se crede că a fost contractată. din expunerea ei pe termen lung la radiații, provocând leziuni ale măduvei osoase. Efectele dăunătoare ale radiațiilor ionizante nu erau cunoscute la momentul lucrului ei, care fusese efectuat fără măsurile de siguranță dezvoltate ulterior. Ea purtase eprubete cu izotopi radioactivi în buzunar și le păstra în sertarul biroului, remarcând lumina slabă pe care o emana substanțele în întuneric. Curie a fost, de asemenea, expus la razele X de la echipamentele neprotejate în timp ce lucra ca radiolog în spitalele de campanie în timpul războiului.

Din cauza nivelului lor de contaminare radioactivă, hârtiile ei din anii 1890 sunt considerate prea periculoase pentru a fi manipulate. Chiar și cărțile ei de bucate sunt extrem de radioactive. Hârtiile ei sunt păstrate în cutii căptușite cu plumb, iar cei care doresc să le consulte trebuie să poarte îmbrăcăminte de protecție. În ultimul ei an, a lucrat la o carte, Radioactivitate , care a fost publicată postum în 1935.