# data[].attributes.body
У сучасній японській сім’ї зазвичай одне-двоє дітей. Починаючи з 1974 року, народжуваність у країні поступово падає. Це пов’язано з тим, що дедалі більше японських жінок прагнуть працювати. Водночас у сім’ях, де жінка, як і раніше, займається лише домашнім господарством, кількість дітей зазвичай вища від середньої. Спостерігається і така тенденція: що вища освіта японської жінки, то менше (чи взагалі немає) дітей у її сім’ї.

# data[].attributes.headline
Коли батьки старіють.

# data[].attributes.subject
Коли батьки старіють.

# data[].attributes.body
Шанування батьків завжди посідало особливе місце в японській культурі. У сім’ях, де традицій дотримуються, дітей учать: батьки — найшанованіші люди. Батько — глава сім’ї і приймає всі рішення. У сім’ях, котрі належать до повоєнного покоління, ці акценти трохи зміщаються. У минулому за утримання й турботу про старих батьків відповідав старший син та його дружина. У наші дні цим дедалі більше займаються соціальні служби й організації системи охорони здоров’я. Дедалі більше домінує ідея, що старіючі батьки та їхні дорослі діти повинні жити окремо, принаймні поки стан здоров’я дідуся з бабусею дозволяє.

# data[].attributes.headline
Аспекти браку в Японії.

# data[].attributes.subject
Аспекти браку в Японії.

# data[].attributes.body
Японський сімейний порядок досить жорстко регламентований. І одностатеві шлюби - далеко не єдине в ньому обмеження.

Закон досі не визнає наявність різних прізвищ у дружини і чоловіка. Не далі як у травні цього року Токійський суд в черговий раз відкинув позов з даного питання, визнавши явище «незаконним».

# data[].attributes.body
Розлучення вже не так шкодить просуванню по службових сходах, як це було раніше. Відсоток розлучень і раніше не надто високий - 25% (для порівняння: у Франції більш ніж 30% і майже 55% в США), однак зараз його вже не сприймають як ганьбу для сім'ї. По крайней мере, юному поколінню "дозволено" допустити одну життєву помилку. Це навіть надає молодим розведеним парам ауру життєвої мудрості.

# data[].attributes.headline
Дуже коротко та дуже добре про історію жінок.

# data[].attributes.subject
Дуже коротко та дуже добре про історію жінок.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гендер був важливим принципом стратифікації всієї японської історії, але культурна розробка гендерних відмінностей змінювалася з плином часу серед різних соціальних класів.

У дванадцятому столітті ( Хейан), наприклад, жінки у Японії могли успадковувати майно на своє ім'я і самостійно керувати ним. Пізніше, під феодальним урядом ( сьогунат), статус жінок знизився. Селянські жінки як і раніше де-факто мали свободу пересування та прийняття рішень щодо влади, але життя вищого прошарку жінок піддавалося патрилінійності і патріархальній ідеології за підтримки уряду в рамках своїх зусиль із соціального контролю.

З періоду ранньої індустріалізації молоді жінки брали участь у роботі на заводах, працюючи в експлуататорських і шкідливих умовах, не отримавши особисту автономію. В епоху Мейдзі індустріалізація та урбанізація зменшили авторитет батьків і чоловіків, але в той же час Цивільний кодекс Мейдзі 1898 відмовив жінкам у законних правах, підпорядкувавши їх волі глав сімей. Селянські жінки були менш схильні до впливу інституціоналізації цієї тенденції, але поступово він поширився навіть на віддалені райони. У 1930-х і 1940-х рр. уряд заохочував створення об'єднань жінок, підтримував високу народжуваність і розглядав материнство як патріотичний обов'язок перед Японською імперією.

Після Другої світової війни правове становище жінок було переглянуто окупаційною владою, що включило необхідні положення про рівність людей в Конституції 1947 року та перегляд Цивільного кодексу 1948 року. Індивідуальні права отримали пріоритет над зобов'язаннями сім'ї. Жінкам нарівні з чоловіками було гарантовано право на вибір чоловіка і професії, право успадковувати та володіти власністю на своє ім'я і ​​зберігати опіку над своїми дітьми у випадку розлучення. Жінки отримали право голосу в 1946 році. Інші повоєнні реформи відкрили навчальні заклади для жінок і вимагали, щоб жінки отримували рівну оплату за рівну працю.

В іншому мовному розділі є повніша стаття Women in Japan (англ.). Ви можете допомогти проєкту, розширивши поточну статтю за допомогою перекладу з англійської.

# data[].attributes.attachment_link.title
Жінки в Японії

# data[].attributes.attachment_link.description
Гендер був важливим принципом стратифікації всієї японської історії, але культурна розробка гендерних відмінностей змінювалася з плином часу серед різних соціальних класів. У дванадцятому столітті ( Хейан), наприклад, жінки у Японії могли успадковувати майно на своє ім'я і самостійно керувати ним. Пізніше, під феодальним урядом ( сьогунат), статус жінок знизився.

# data[].attributes.headline
Сучасна жінка.

# data[].attributes.subject
Сучасна жінка.

# data[].attributes.body
Японське суспільство спокійно терпить дискримінацію за статевою ознакою, чоловічий шовінізм і сексуальні домагання. Протягом довгих століть життя вчила жінку того, що вища мудрість - в мовчанні, так що буде потрібно кілька десятків років боротьби, щоб зламати цей стереотип.
Хвилюючі тягари, як і журба про добробут родини досить обтяжують японських дружин сьогодні. Це є одна з їхніх головних скарг. Також батько, який має владу у родині, дуже рідко виконує цей обов’язок в Японії сьогодні, і через це дитячий злочин дуже поширюється. Тому що багато разів дисципліна лишається в руках дозвільної та працюючої матері, то часто вона шукає допомоги на полі виховання дітей.
Інша річ, через яку являються проблеми є, що хоч аксіома (незаперечна правда) доброї дружини і мудрої матері ще є в силі, то застосовання цього принципу дуже змінилось. Оскільки, колись мудра мати давала своїм дітям доброї поради та любої дружби, то сьогоднішня „добра мати” часто мусить працювати, щоб постачати родині більше матеріальних речей або змушує дітей ходити до найкращих шкіл, щоб були успішними в світі. У своїм серці, вона хоче доповнювати свою ролю „мудрої матері”, але дійсності матеріалістичного світу розстроюють її зусилля.

# data[].attributes.headline
Японське суспільство спо

# data[].attributes.body
Японське суспільство спокійно терпить дискримінацію за статевою ознакою, чоловічий шовінізм і сексуальні домагання. Протягом довгих століть життя вчила жінку того, що вища мудрість - в мовчанні, так що буде потрібно кілька десятків років боротьби, щоб зламати цей стереотип.

# data[].attributes.headline
10 фактів про життя японських жінок.

# data[].attributes.subject
10 фактів про життя японських жінок.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Заборона на окуляри

В Японії досить строгий дрес-код. Робоча форма жінок там, як правило, - це чорний піджак, біла сорочка, спідниця і взуття на невеликих підборах. З недавніх пір багато компаній стали забороняти японкам приходити на роботу в окулярах .

В першу чергу це організації, пов'язані зі сферою обслуговування: ресторанний і готельний бізнес, косметологія, салони краси. Основні причини заборони полягають в тому, що за очками не видно краси очей, вони приховують макіяж і в цілому псують зовнішній вигляд.

Керівники компаній вважають, що без окулярів дівчина виглядає набагато жіночніше і це позитивно впливає на престиж фірми і якість роботи. Чоловіків це правило не торкнулося, і жінки скаржаться на утиски з боку роботодавців.

2. Жіночий транспорт

У громадському транспорті в Японії нерідкі випадки домагань до жінок з боку чоловіків. У цього явища навіть є своя назва - chikan. Коли кількість скарг на чоловіків стала збільшуватися, уряд вжив заходів, і в японському метро з'явилися вагони виключно для жінок . Такі вагони зазвичай розташовані в кінці складу, і вхід чоловікам туди строго заборонений, що регулюється штрафами. Також персонал метрополітену зобов'язаний стежити за пасажирами і не допускати присутності в жіночому вагоні осіб чоловічої статі. Звичайно, виключення роблять для дітей і чоловіків з інвалідністю.

Також уряд подбав про жінок, які працюють допізна і повертаються додому в темний час доби. На цей випадок існує таксі з водіями-жінками, і призначене воно тільки для жінок і дітей.
3. Місця спеціально для жінок
Але жіночі вагони - це не єдине місце в Японії, де не зустрінеш чоловіка: тут є кафе і навіть бібліотеки для жінок. Також існують відмінності в оплаті товарів і послуг. Наприклад, медичні послуги і деякі товари чоловікам обходяться дорожче. До того ж у багатьох громадських закладах є lady's day - дні, коли для жінок діють великі знижки. Для чоловіків такої системи не передбачено.

Жінкам в Японії складніше влаштуватися на роботу, ніж чоловікам. Навіть якщо у жінки більше знань і досвіду, роботодавці все ж віддадуть перевагу чоловікові. Та й гідна робота частіше дістається представникам чоловічої статі. Але якщо дівчині все ж пощастить з місцем роботи, не виключена ймовірність того, що вона буде отримувати меншу зарплату, ніж її колега-чоловік на аналогічній посаді з тими ж обов'язками. А замість декретної відпустки вагітну жінку може чекати вимушене звільнення.

Якщо жінка-кандидат не має значення, то відмова роботодавця може бути аргументована тим, що вона вийде заміж і звільниться, так як її буде містити чоловік. Також роботодавець може вирішити, що у незаміжньої жінки поганий характер або ще які-небудь недоліки, що теж не сприяє прийняттю її на роботу.
5. Жінка розпоряджається сімейним бюджетом

Найчастіше після заміжжя жінка звільняється з роботи. Причому одна з причин - небажання роботодавця мати в штаті дам, чиє сімейне становище не дозволяє їм повністю віддаватися справі. Але в сім'ї жінка є повноправною господинею: побут, виховання дітей і всі фінанси знаходяться в її руках. І навіть якщо жінка працює, все одно всі обов'язки по дому лежать на ній.

Найчастіше сімейним бюджетом в японських парах розпоряджається дружина. Навіть незважаючи на те, що в більшості випадків тільки чоловік працює і забезпечує родину. Більш того, іноді чоловік взагалі не бачить своїх грошей, тому що його зарплата відразу надходить на банківський рахунок дружини, і вже від неї він отримує кишенькові гроші.

Також окремі закони діють для матерів-одиначок. Відсоток розлучень і позашлюбних вагітностей досить малий, і все ж він є і навіть збільшується. Якщо жінка залишилася самотньою через загибель чоловіка в результаті нещасного випадку (або за іншою "благородною", на думку японців, причини), то, можливо, їй буде надана хороша допомога.

Якщо ж жінка розлучилася або просто не знає, хто батько дитини, її чекають суворі випробування. У таких випадках мати-одиначка навряд чи зможе влаштуватися на нормальну роботу, і часто жінка з дитиною виявляється в скрутному становищі . Однак можна спробувати домогтися державних субсидій: виплати невеликі, але на них цілком можна жити.

Перебуваючи на фінансовій підтримці, мати і дитина не можуть дозволити собі здійснювати дорогі покупки (телефони престижних моделей, комп'ютери, подорожі): існує ймовірність втратити виплати, або ж вони скоротяться на суму вартості "предмета розкоші". Також матері не можна отримувати дорогі подарунки: японці вважають, що, якщо є кому дарувати, значить, є і кому утримувати матір і дитину.

Похід в туалет - це делікатна тема для японських дівчат. Вважається ганебним, якщо хтось зрозуміє, для яких цілей дама пішла до вбиральні. А вже видавати будь-які звуки і зовсім неприйнятно. На цей випадок у Японії створені спеціальні унітази: вони не тільки можуть виконувати роль біде і освіжувача повітря, мають функції підігріву сидіння і сушки, але і мають вбудоване радіо і можуть замаскувати шум за допомогою звуків природи. А саме ганебне для японської дівчини - якщо хтось здогадається, що у неї менструація.

Дівчатам в Японії не можна бути розумнішою, сильнішою або швидшою за хлопця. Навіть якщо по факту це так, потрібно проявити делікатність по відношенню до чоловіка: поступитися або прикинутися. Також дівчатам не можна голосно розмовляти і тим більше кричати, спілкуватися гордовито або неввічливо і як-небудь проявляти свою лідерську позицію.

Соромно також звертати на себе увагу чоловіка своєю зовнішністю або вчинками і взагалі надавати будь-які знаки уваги вподобаного молодій людині. Не можна просто запросити його в кафе, обійняти або поцілувати (навіть в щоку).

Хоча існують історичні свідчення про те, що в давнину і в Середньовіччя жінки займалися боротьбою сумо, в даний час участь японок в професійному сумо заборонено . Ринг вважається священним місцем, якого жінка не повинна торкатися, так як в стародавні часи вона вважалася "нечистою" істотою і опоганювала змагання своєю присутністю.

Крім того, жінки не мають права приймати будь-яку участь у заходах, пов'язаних з цим видом спорту, навіть в якості судді або дівчини з табличкою. А буквально 100 років тому дамам було заборонено навіть дивитися змагання: вважалося, що їх "отруйний" погляд може заподіяти шкоду борцям. Зараз жінкам дозволено бути глядачами поєдинку, також вони можуть займатися аматорським різновидом даного виду боротьби, але він не визнаний Асоціацією сумо.

Представники відомих ресторанів Японії заявляють, що жінки не годятьсяна роль кухаря-сушиста. І пов'язано це з тим, що, на думку шеф-кухарів, руки у жінок, в залежності від гормональних змін, пов'язаних з менструальним циклом, можуть ставати теплішими або холоднішими, що зіпсує смак суші.

Але все ж в Японії є один суші-бар, де всі кухарі - жінки. Це Nadeshiko Sushiв Акихабара, Токіо. Шеф-кухар ресторану Юкі Чізуй таким чином бореться з пануючим в країні патріархатом і забобонами.

# data[].attributes.attachment_link.title
10 фактів про життя японських жінок, які навряд чи зрозуміють на Заході

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Заборона на окуляри В Японії досить строгий дрес-код. Робоча форма жінок там, як правило, - це чорний піджак, біла сорочка, спідниця і взуття на невеликих підборах. З недавніх пір багато компаній стали забороняти японкам приходити на роботу в окулярах . В першу чергу це організації, пов'язані зі сферою обслуговування: ресторанний і готельний бізнес, косметологія, салони краси.

# data[].attributes.attachment_link.title
Жизнь в Японской семье. МАНЕРЫ поведения в гостях в Японии

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Шамов Дмитрий

# data[].attributes.attachment_link.title
Каково быть японкой. Дискриминация женщин в Японии