# data[].attributes.headline
פרידה זה קשה והרבה מאמץ לעשות אותה 

# data[].attributes.subject
פרידה זה קשה והרבה מאמץ לעשות אותה 

# data[].attributes.body
תכלת

# data[].attributes.headline
חבל שאת לא ממשיכה איתנו מקווה שיהיה לנו עוד הרבה שיעורים ביחד

# data[].attributes.subject
חבל שאת לא ממשיכה איתנו מקווה שיהיה לנו עוד הרבה שיעורים ביחד

# data[].attributes.body
נוי

# data[].attributes.headline
זה סיום של תקופה שמס

# data[].attributes.body
זה סיום של תקופה שמסמלת התחלה חדשה

טליה

# data[].attributes.body
שירה

# data[].attributes.headline
פרידה זה כואב מאוד בשבילי

# data[].attributes.subject
פרידה זה כואב מאוד בשבילי

# data[].attributes.body
מוריה

# data[].attributes.body
טוהר הלאל

# data[].attributes.headline
זה שאתה קרוב של משהו

# data[].attributes.body
זה שאתה קרוב של משהו שפתאום הוא עובר דירה או נפתר
שילת פופלינגר

# data[].attributes.headline
פרידה כואב עצוב ולא כול כך כיף 

# data[].attributes.subject
פרידה כואב עצוב ולא כול כך כיף 

# data[].attributes.body
אביה ועדיה

# data[].attributes.headline
פרידה בשבילי זה כאב 

# data[].attributes.body
פרידה בשבילי זה כאב מאוד

# data[].attributes.body
שילת בן סימון

# data[].attributes.headline
פרידה לדעתי זה מ

# data[].attributes.body
פרידה לדעתי זה ממש קשה אם אתה נפרד ממשהו שאתה מכיר הרבה זמן
שילת פופלינגר

# data[].attributes.headline
פרידה בשבילי זה עצב

# data[].attributes.subject
פרידה בשבילי זה עצב

# data[].attributes.body
יעלה

# data[].attributes.headline
קשה ליפרד מימישהו שקרוב עלייך

# data[].attributes.subject
קשה ליפרד מימישהו שקרוב עלייך

# data[].attributes.body
שירה

# data[].attributes.headline
התבוננתי בזורבה, שסובב את צווארו כעוף-טרף ושתה בדממה. התבוננתי בו והירהרתי בלבי, עד מה מופלאה ומביכה היא תעלומת חיינו. בני-אדם נפגשים, ושוב הם נפרדים, כעלים הנידפים ברוח. עיניך מתאמצות לשווא לשמור על מראה הפנים, הגוף והתנועות של האיש אשר אהבת. תחלופנה שנים מעטות ושוב לא תוכל להיזכר אם היו כחולות או שחורות.- ניקוס קאזאנצאקיס{ מתוך הספר "זורבה היווני" }

# data[].attributes.subject
התבוננתי בזורבה, שסובב את צווארו כעוף-טרף ושתה בדממה. התבוננתי בו והירהרתי בלבי, עד מה מופלאה ומביכה היא תעלומת חיינו. בני-אדם נפגשים, ושוב הם נפרדים, כעלים הנידפים ברוח. עיניך מתאמצות לשווא לשמור על מראה הפנים, הגוף והתנועות של האיש אשר אהבת. תחלופנה שנים מעטות ושוב לא תוכל להיזכר אם היו כחולות או שחורות.- ניקוס קאזאנצאקיס{ מתוך הספר "זורבה היווני" }

# data[].attributes.body
לפגוש, להכיר, לאהוב ולהיפרד - זהו הסיפור הדואב של רבים מאיתנו, של כל לב ולב.