# data[].attributes.body
Cor

# data[].attributes.attachment_link.title
O Elixir do Amor (Gaetano Donizetti) - Coral Brasil Ensemble UFRJ E Orquestra Sinfônica da UFRJ

# data[].attributes.body
Duo

# data[].attributes.attachment_link.title
Concierto de Gala "Su Majestad, La Zarzuela", Clausura Fecusin 2014 Parte 1/2 (26 Octubre 2014)

# data[].attributes.body
Un vídeo, per estil, amb un fragment d’una òpera (ària, duo, cor, etc.).
Ària

# data[].attributes.attachment_link.title
Carmen: "L'amour est un oiseau rebelle" (Elina Garanca)

# data[].attributes.headline
Títol de una de les óperes més importants de cadascun : 

# data[].attributes.subject
Títol de una de les óperes més importants de cadascun : 

# data[].attributes.body
Chopin : Allegre. Schubert : El Grand Duo. Schumann : Fantasía en do.  Liszt : Anneés de Pelerinage. Mendelssohn : son d'una nit de estiu. Berliez : La Damnation de Faust. Wagner : Parsifal. Paganini : els 24 caprichos de violí sol.

# data[].attributes.headline
Compositor o compositors més importants de cada estil van ser : 

# data[].attributes.subject
Compositor o compositors més importants de cada estil van ser : 

# data[].attributes.body
Chopin, Liszt, Schubert, Schumann, Mendelssohn, Berlioz, Wagner o Paganini entre altres

# data[].attributes.body
Es creen nous gèneres i formes musicals (drama musical, poema simfònic, ballet...)

Destaca la música per a piano i per a orquestra simfònica, però també l'òpera i el lied.

El compositor deixa de ser un servent i adquireix una molt bona reputació per damunt dels altres artistes. La música deixa els salons aristocràtics i es trasllada a les sales de concert i als salons burgesos.

Alemanya i Àustria són el centre musical més important en la música instrumental. En la música vocal, ho són Itàlia i França.

Es compon menys música religiosa.

Hi ha menys rigidesa formal i menys regularitat en les frases melòdiques; l'scherzo substitueix definitivament el minuet; en les obres amb diversos moviments (sonates, simfonies, concerts...) sorgeixen estructures cícliques, motius rítmics i melòdics que apareixen en més d'un moviment.

Els ritmes són més complexos i lliures, amb una notable llibertat agògica, que propiciarà l'aparició del rubato (més llibertat en els passatges expressius i apassionats).

S'eixampla la tonalitat; hi ha més dissonàncies i cromatismes i menor claredat tonal; les cadències són menys clares i menys freqüents i l'estil polifònic i contrapuntístic s'utilitza només esporàdicament.

Al costat de la sonata per a piano, apareixen una gran quantitat de petites formes de caràcter íntim o apassionat i amb estructures diverses i lliures com la romança, el nocturn, la rapsòdia, l'estudi, el preludi, la fantasia, etc.; i algunes danses estilitzades com la masurca, el vals, la polonesa, etc.