# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל (ב ערבית: يد بيد: مركز التربية العربي - اليهودي في إسرائيل), מנהל רשת של ארבעה בתי ספר דו-לשוניים ורב תרבותיים, בהם ישראלים - יהודים ו ערבים, לומדים יחדיו. המרכז הוקם ב- 1997 בידי המחנך הערבי-ישראלי אמין חלף והמחנך היהודי-אמריקאי לי גורדון, עם 50 תלמידים בשני בתי ספר. כמנכ"ל העמותה מכהן שולי דיכטר, מחלוצי החינוך הדו-לשוני בישראל.

לפי מודל החינוך הייחודי של "יד ביד", כל בית-ספר מנוהל במשותף על ידי מנהלים יהודים וערבים, ובכל כיתה מלמדים מורים יהודים וערבים במשותף. בכל שנתון נשמר האיזון המספרי בין תלמידים יהודים וערבים. תלמידים בכל הגילים לומדים הן ב עברית והן ב ערבית, ולומדים להוקיר את תרבותם ושפתם, תוך כדי הבנת השוני של חבריהם.

נכון ל-2012 כאלף תלמידים לומדים בשלושת בתי הספר של "יד ביד" ב ירושלים, ב גליל וב וואדי עארה ובגנון שנפתח ב חיפה. כמו כן, יד ביד תמכו בראשית דרכה של עמותת הגר שמפעילה פעוטון, גני ילדים ובית ספר צומח דו-לשוני ב באר שבע. בשנת הלימודים הבאה יכלול בית הספר גן טרום חובה, גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'. בכל שנה תיפתח כיתה נוספת.

מודל החינוך של יד ביד שואף להגשים את המטרות הבאות:

ליצור מודל חינוכי אלטרנטיבי, ששואף לקרב בין ילדים יהודים וערבים בישראל, בניגוד להפרדה בין יהודים וערבים שקיימת במערכת החינוך הממלכתית.

לחנך הן בערבית והן בעברית, לדו-קיום, רב-תרבותיות, ושוויון, כערכים חינוכיים חיוניים, היוצרים תשתית של אמון ותקווה אצל תלמידי בית הספר, משפחותיהם וחבריהם.

ליצור קהילה של תלמידים, מורים, הורים, משפחה מורחבת, ושכנים שמייצגת גרעין רחב שבאמצעות קשרי ידידות ועשייה מקדם שינוי חברתי ורוקם קשרים לשלום אמיתי ומתמשך.

לשבור את הדעות הקדומות ואי האמון בין יהודים וערבים תושבי ישראל ולהוכיח כי בפרק זמן קצר הם יכולים להגיע להבנה הדדית ולכבוד.

לשלב מועצות ורשויות מקומיות, ואת הממשלה, בתהליך של דיאלוג והתפייסות.

להוכיח כי יהודים וערבים יכולים ללמוד, לעבוד ולחיות יחדיו בשלום ואחווה.

שיטת הלימוד הדו-לשונית של יד ביד שואפת לקדם שוויון, הבנה ודו-קיום בין הקהילות היהודיות והערביות בישראל, שמנהלות לרוב חיים נפרדים כמעט לחלוטין. השיעורים בבתי הספר של יד ביד מועברים בידי מורה יהודי/ה ומורה ערבי/ה, כשכל מורה מלמד בשפת אימו. המורים אינם מתרגמים האחד את השני, ובכך מתמרצים את התלמידים להיות שוטפים בשתי השפות.

יד ביד הוקמה בידי שני מחנכים ישראלים, ערבי ויהודי, בשנת 1997. הם הקימו שני בתי ספר ראשונים בשנת 1998, בית הספר גליל ליד משגב, (ב-2012 לומדים בו 170 תלמידים) ובית הספר ע"ש מקס ריין בירושלים (ב- 2012 לומדים בו 585 תלמידים).

באוקטובר 2007 עבר בית הספר של יד ביד ע"ש מקס ריין בירושלים למבנה קבע ב שכונת פת (הסמוכה לכפר בית צפאפא). המבנה החדש הוקם בעלות של 11 מיליון דולר בחסות הקרן לירושלים, מתרומות של משפחת ריין ותורמים אירופאים נוספים. בשנת 2014 הוצת בית הספר ונכתבו בו כתובות נאצה נגד ערבים ובגנות הדו-קיום. ב-2015 הורשעו במעשים שלושה פעילי להב"ה.

מחמישים תלמידים בשכבה הראשונה גדלו בתי הספר לכך שכיום לומדים בארבעת בתי הספר של יד ביד יותר מ-950 תלמידים, מגן טרום חובה ועד לכיתה י"ב.

יד ביד - גשר על הוואדי

בקיץ של 2003 פנתה ליד ביד קבוצת הורים מאזור ואדי עארה בבקשה לפתוח בית ספר חדש באזור, ולאחר עיכובים וקשיים בהשגת האישורים המתאימים ממשרד החינוך, נפתח בית הספר ב- 1 בספטמבר 2004 ב כפר קרע עם 106 תלמידים מגיל הגן ועד כיתה ג'. שמו ב ערבית يداً بيد - جسر عبر الوادي. ב-2012 לומדים בו 180 תלמידים. 50% מהתלמידים הם ערבים ו-50% יהודים.

בית הספר הוא על-אזורי, והתלמידים באים מיישובים רבים בסביבה: כפר קרע, עארה, ערערה, באקה אל-גרביה, קציר, פרדס חנה-כרכור, עין עירון, גבעת עדה ועוד. מנהל בית הספר הוא ד"ר חסן אגבריה.

בספטמבר 2012 נפתח בחיפה הגן הדו-לשוני המשותף ליהודים וערבים של עמותת יד ביד. הגן הוקם על ידי קבוצת הורים יהודים וערבים פעילה, ונוהל, בשנתו הראשונה, על ידי ד"ר מירב בן-נון. בשנה זו, התחנכו בגן 14 ילדים - 6 ערבים; 6 יהודים ו-2 ילדים מקהילת הבהאים בעיר. עבד בו צוות קבוע של שלוש גננות: נוצרייה, מוסלמית ויהודיה. הגן הוקם כגן פרטי בעזרת הקהילה היהודית-ערבית בחיפה ובהסתמך על תרומות. בעקבות הצלחה גדולה וביקוש רב, בספטמבר 2013 עבר הגן למקומו החדש ברחוב הלל בחיפה וכיום יש בו 44 ילדים (עם מספר שווה של ילדים יהודים וערבים) בשלוש קבוצות גיל, כשבכל קבוצה יש גנן או גננת ערבי/ה ויהודי/ה. הגן מנוהל על ידי מורן אופק. בטקס הפתיחה של הגן שנערך ב - 3 באוקטובר 2013, אמר פיני וגמן, ראש מינהל חינוך ורווחה בעיריית חיפה, שאין כל סיבה שהגן לא יהפוך לגן עירוני שיצמח לבית-ספר דו-לשוני. הפרויקט של יד ביד בחיפה מתבסס לא רק על פעילות של מוסד חינוך דו-לשוני (גן שבשנים הקרובות יצמח לבית ספר), אלא גם על קהילת פעילים משותפת ומעורבת, שמבקשת ליצור מסגרות שונות של חיים משותפים בעיר, ולהעמיק את הקשרים בין התושבים היהודים והערבים של חיפה. הבסיס לעבודה הוא מוסרי ומעשי, למען חיים המבוססים על שוויון, כבוד הדדי, היכרות וקבלת האוכלוסיות השונות בעיר, וחינוך הילדים והמבוגרים על בסיס ערכים אלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל

# data[].attributes.attachment_link.description
יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל (ב ערבית: يد بيد: مركز التربية العربي - اليهودي في إسرائيل), מנהל רשת של ארבעה בתי ספר דו-לשוניים ורב תרבותיים, בהם ישראלים - יהודים ו ערבים, לומדים יחדיו. המרכז הוקם ב- 1997 בידי המחנך הערבי-ישראלי אמין חלף והמחנך היהודי-אמריקאי לי גורדון, עם 50 תלמידים בשני בתי ספר.

# data[].attributes.body
הבוגר יהיה אדם רחב דעת, בעל מחוייבות גבוה לצדק, ערני ומעורב בחברה, אדם דמוקרטי, מקיים שיח דיאלוגי.

# data[].attributes.body
כשלונות של יוזמות אחרות בתחום (בי"ס וייצמן) לאחר תגובות שליליות מורכבות לנסיונות של סיוע כספי מצד התנועה הרפורמית ולסגרגציות והססלות שונות

# data[].attributes.headline
בית ספר יסודי

# data[].attributes.subject
בית ספר יסודי

# data[].attributes.headline
שתי מחנכות שמלמדות ב

# data[].attributes.body
שתי מחנכות שמלמדות בכיתה. ערבייה ויהודיה, מפגש בין תרבותי השואף לייצר שיווין בין התרבויות.

# data[].attributes.headline
האיזור - שכונת עג'מי ביפו

# data[].attributes.subject
האיזור - שכונת עג'מי ביפו

# data[].attributes.body
הרקע - פערים  רבים בין האוכלוסיות המקומיות - הבדלי דת, מצב סוציואקונומי, מגוון זהויות רב

# data[].attributes.headline
למידה דו לשונית

# data[].attributes.subject
למידה דו לשונית

# data[].attributes.body
בכל שיעור משתמשים בערבית ובעברית

# data[].attributes.headline
היוזמה להקמת מוסדות חינוך הפועלים במודל הדו-לשוני אינה של משרד החינוך אלא של קהילותהורים או ארגונים לא ממשלתיים )

# data[].attributes.subject
היוזמה להקמת מוסדות חינוך הפועלים במודל הדו-לשוני אינה של משרד החינוך אלא של קהילותהורים או ארגונים לא ממשלתיים )