# data[].attributes.body
El Monument de Narcís Monturiol és un monument construït en l'any 1963 per Josep Maria Subirachs. Aquest monument ciutat a l'Avinguda Diagonal de Barcelona dona'n cantonada amb el carrer Gerona es va construir per donar un homenatge a Narcís Monturiol. Qui va encarregar aquest projecte va ser la Mútua Metal·lúrgica de Segurs.

# data[].attributes.body
Cuando mi madre llevaba un sorbete de fresa por sombrero

y el humo de los barco aún era humo de habanero.

Mulata vuelta bajera...

Cádiz se adormecía entre fandangos y habaneras

y un lorito al piano quería hacer de tenor.

...dime dónde está la flor

que el hombre tanto venera.

Mi tío Antonio volvía con aire de insurrecto.

La Cabaña y el Príncipe sonaban por los patios de El Puerto.

(Ya no brilla la Perla azul del mar de las Antillas.

Ya se apagó, se nos ha muerto.)

Me encontré con la bella Trinidad...

Cuba se había perdido y ahora era de verdad.

Era verdad, no era mentira.

Un cañonero huído llegó cantándolo en guajira.

La Habana ya se perdió.

Tuvo la culpa el dinero...

Calló, cayó el cañonero.

Pero después, pero ¡ah! después

fué cuando al SÍ lo hicieron YES.

# data[].attributes.headline
Perquè escollit aquesta cançó per aquesta escultura?

# data[].attributes.subject
Perquè escollit aquesta cançó per aquesta escultura?

# data[].attributes.body
Jo he escollit aquesta cançó per aquesta obra, ja que és una cançó
molt tranquil·la i amb molts canvis de to de veu, com seria l'obra de Josep Maria Subirachs.

# data[].attributes.body
Cuba dentro de un Piano és una cançó composta per Xavier Montsalvatge en 1945. És una cançó tocada amb el piano clàssic i cantada amb una lletra d'un poema que va escriure Rafael Alberti en el 1936. La lletra de la cançó està vessada amb la perduda de les colònies espanyoles a Cuba.

# data[].attributes.attachment_link.title
Xavier Montsalvatge: I. «Cuba dentro de un piano» de "Cinco canciones negras" (1945)