# data[].attributes.headline
יד לאהבה ולא לאלימות

# data[].attributes.body
יד לאהבה ולא לאלימות

# data[].attributes.headline
אהבה,חמלה, ס

# data[].attributes.body
אהבה,
חמלה,
סובלנות,
סבלנות,
איחוד.

# data[].attributes.headline
בכיס של יצחק רבין ני

# data[].attributes.body
בכיס של יצחק רבין נימצא דף של "שיר השלום"  אותו הוא שר על הבמה בהפגנה נגד אלימות,   כמה דקות ליפני שהוא נירצח בתל אביב.

יהלי

# data[].attributes.headline
סרטון החיים של יצחק 

# data[].attributes.body
סרטון החיים של יצחק רבין

תומר מודן

# data[].attributes.attachment_link.title
סרטון קצר בנושא חייו של רבין

# data[].attributes.body
ב-29 בנובמבר 1947 החליטה עצרת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל והקמת מדינה יהודית ומדינה ערבית. היהודים קיבלו את ההצעה, ערביי ארץ ישראל דחו אותה ופתחו בהתקפות על מטרות יהודיות על מנת לסכלה. החלה מלחמת העצמאות.

כקצין המבצעים של הפלמ"ח והממונה על התיאום בינו למטה הכללי, עסק רבין בעיקר בתגבור כוח הפלמ"ח בנשק ובכוח אדם ובאבטחת הדרך לירושלים, שהיתה נתונה להתקפות בלתי פוסקות מתוך הכפרים הערביים שהיו פזורים לאורכה.

בראשית אפריל 1948 צורף לכוח "הראל", ותוך זמן קצר מונה למפקד מטה "הראל". הוא התריע בפני הקו המתגונן שננקט בהעברת השיירות לירושלים וקרא לפעילות התקפית מול הכפרים המשמשים בסיסים לתוקפי השיירות. במהלך אותו חודש הוקמה חטיבת "הראל" ורבין, בן ה-24, מונה למפקדה. ארבעה ימים לאחר מכן הוחלט על מבצע "יבוסי" שנועד להשתלט על ירושלים מיד עם הפינוי הבריטי. בקרבות המרים בתוככי העיר ובפריצת הדרך אליה נהרגו עשרות מחייליו. ב-14 למאי 1948, ביום הכרזת המדינה, שהה רבין עם כוחותיו המותשים במשלט הפיקוד שליד מעלה החמישה.

ב-11 ביוני נכנסה לתוקפה ההפוגה הראשונה במלחמה, בחסותה נפרצה דרך עוקפת לירושלים, "דרך בורמה", בהשתתפות אנשי חטיבת "הראל", והוקל המצור על ירושלים. ב-9 ביולי החל "מבצע דני'' לכיבוש לוד ורמלה. יצחק רבין שימש קצין המבצעים וסגנו של מפקד המבצע, יגאל אלון. מראה שיירות הפליטים המגורשים מביתם על מטלטליהם הותיר רושם קשה על חיילי צה"ל.
במהלך ההפוגה השנייה במלחמה פורק מטה הפלמ"ח, תוך ויכוח קשה, וחטיבותיו שולבו ביחידות צה"ל. עתה, כחלק מצבא ההגנה לישראל, נערך הפלמ"ח לשחרור הנגב.
רבין ניצל את ההפוגה, וב-19 ביולי נשא לאשה את חברתו לאה שלוסברג.

יגאל אלון מונה למפקד חזית הדרום ואליו הצטרפו רוב חברי מטה הפלמ"ח, ביניהם רבין, אשר התמנה לקצין המבצעים של החזית ולסגנו של אלון. במסגרת תפקידו עסק בתכנון המבצעים הגדולים מול הצבא המצרי. במהלך הקרבות נשלח, כנציגו של אלון, לשיחות שביתת הנשק עם מצרים ברודוס. היתה זו המשימה המדינית הראשונה בחייו. לקראת החתימה על ההסכמים ביקש לחזור ארצה ולא להימנות עם החותמים הן משום שליבו לא היה שלם עם הנסיגה שנכללה בהם ובעיקר משום שרצה להשתתף במבצע "עובדה" שעמד בפתח והוא היה ממתכנניו.

ביולי 1949, עם החתימה על הסכמי שביתת הנשק עם סוריה, הסתיימה מלחמת העצמאות.
לרבין מלאו 27 שנים והיה עליו להכריע על עתידו. אף שזכה במלגת לימודים וביקש לפנות ללימודים גבוהים החליט להמשיך בשירות הצבאי.

תומר מודן

# data[].attributes.headline
בקיץ 1941 הוקם הפלמ"

# data[].attributes.body
בקיץ 1941 הוקם הפלמ"ח, ויצחק רבין היה מראשוני המצטרפים לשורותיו. ב-1943, חודשים אחדים לאחר תבוסת הגרמנים בקרב באל עלמיין, הסתיים שיתוף הפעולה בין "ההגנה" והצבא הבריטי, והפלמ"ח נדרש לממן את פעילותו בעבודה בקיבוצים. ההסדר החדש עורר חששות בקרב אנשי הפלמ"ח כי ייקלעו לחוסר מעש, בעוד שהמתגייסים לצבא הבריטי יקחו חלק פעיל במלחמה נגד היטלר. רבין נמנה עם הנשארים בפלמ"ח, וראה בהקמת כוח יהודי עצמאי בארץ ישראל את המשימה העיקרית של בני דורו.
עם התרחבותו של הפלמ"ח וארגון הפלוגות במסגרת של גדודים, התמנה רבין לסגן מפקד הגדוד הראשון.

בתום מלחמת העולם השנייה החליטה הנהגת היישוב על מדיניות ביטחונית חדשה, שעיקרה "מאבק צמוד" להשגת מטרות היסוד של הציונות - עלייה והתיישבות. במסגרת זו יזמה "ההגנה" הקמת יישובים חדשים וכן עלייה בלתי ליגלית. העימות עם הבריטים היה בלתי נמנע: אוניות מעפילים רבות שעשו דרכן לארץ ישראל לא הצליחו לפרוץ את ההסגר הבריטי, והמעפילים, ניצולי השואה, הורדו ונכלאו במחנה המעצר בעתלית. ב-1945, במבצע לשחרור המעפילים שיזמה "ההגנה", פיקד רבין על הכוח שפרץ למחנה עתלית. המבצע צלח, והמעפילים שוחררו. במבצע זה פגש רבין לראשונה פנים אל פנים את ניצולי השואה.

ב-1946 החליטה הנהגת היישוב על עליית מדרגה במאבק נגד הבריטים והוקמה "תנועת המרי העברי", בה שיתפו פעולה "ההגנה", האצ"ל והלח"י. לאחר שורה של פעולות הגיבו הבריטים ביד קשה: ב- 29 ביוני 1946, במבצע צבאי בריטי מתוכנן ורב היקף, שנשתמר בזיכרון הציבורי בשם "השבת השחורה", נעצרו מנהיגי היישוב והוחרם נשק רב. רבין נעצר עם אביו ונשלח למעצר ממנו שוחרר כעבור כחמישה חודשים. מיד לאחר שחרורו מונה למפקד הגדוד השני של הפלמ"ח, ובאוקטובר 1947, לקצין המבצעים של הפלמ"ח.
תומר מודן

# data[].attributes.headline
"בגיל שבו פורחות האה

# data[].attributes.body
"בגיל שבו פורחות האהבות, בגיל שש עשרה, נתנו בידי רובה כדי להגן על חיי – ולמרבה הצער, גם כדי להרוג בשעת סכנה... חשבתי שמהנדס מים הוא מקצוע חשוב במזרח התיכון הצחיח... אך נאלצתי להחזיק ברובה" כך  אמר יצחק רבין
תומר מודן

# data[].attributes.headline
יצחק רבין נולד ב-1 ב

# data[].attributes.body
יצחק רבין נולד ב-1 במארס 1922 בירושלים. הוריו, רוזה כהן ונחמיה רבין, היו מחלוצי העלייה השלישית. נחמיה עבד בחברת החשמל ורוזה כמנהלת חשבונות, אך את עיקר מירצם השקיעו בפעילות ציבורית-התנדבותית. רוזה מילאה תפקידים בכירים ב"הגנה", בעיריית תל אביב, בהסתדרות ובמערכת החינוך, ונודעה ביישוב בכינויה "רוזה האדומה". נחמיה מילא תפקידים ב"הגנה" ובהסתדרות.

ב-1923 עברה המשפחה לתל-אביב, שם עברה על רבין ילדותו, ושם גם נולדה, ב-1925, אחותו רחל. כשהיה בן 15 נפטרה אמו ממחלה.
בבית הוריו ספג מערכת ערכים שהדריכה אותו כל חייו.
תומר מודן

# data[].attributes.headline
רבין הצטרף ל"

# data[].attributes.body
רבין הצטרף ל"הגנה" עוד כשהיה תלמיד בכדורי. ב-1941, בגיל 19, היה מראשוני המצטרפים לפלמ"ח, שהוקם במאי. פעולתו הראשונה, ביוני אותה שנה, הייתה במסגרת שיתוף פעולה עם הצבא הבריטי להשתלטות על לבנון, שהייתה תחת שלטון צרפת של וישי, פעולה שבה איבד משה דיין את עינו. רבין סיים קורס מפקדים בכירים בג'וערה בשנת 1943, ובשנת 1945, בגיל 23, התמנה לסגן מפקד הגדוד הראשון של הפלמ"ח. באותה שנה השתתף רבין, כסגנו של נחום שריג, בפריצת מחנה עתלית ושחרור המעפילים הכלואים בו מידי הבריטים.[3] ב"שבת השחורה" (29 ביוני 1946) נעצר על ידי הבריטים ונשלח למחנה מעצר ברפיח, שממנו שוחרר כעבור חמישה חודשים. רבין ביקש לממש את תוכניתו לנסוע וללמוד הנדסת מים, אך מפקד הפלמ"ח יגאל אלון שכנע אותו לוותר על כך, ומינה אותו בשלהי 1946 למפקד הגדוד השני של החטיבה המגויסת בפלמ"ח. בתקופה זו מנה סדר הכוחות של הפלמ"ח ארבעה גדודים בלבד, והגדוד השני היה אחראי על השרון, ירושלים, תל אביב ודרום ארץ ישראל. בנובמבר 1945 נפצע רבין ברגלו בתאונת אופנוע, ועל אף שהחלים, נשאר מוגבל באחת מרגליו. אף על פי כן מינהו אלון למג"ד.

באוקטובר 1947 העבירו אלון לתפקיד קצין המבצעים של הפלמ"ח. בתקופת שירותו בפלמ"ח נודע רבין בשם הקוד "עמירם"
תומר מודן

# data[].attributes.headline
יצחק רבין נולד ב

# data[].attributes.body
יצחק רבין נולד בירושלים. הוריו, רוזה כהן ונחמיה רבין, היו מחלוצי העלייה השלישית וחברי מפלגת אחדות העבודה.

אמו של רבין, רוזה לבית כהן (שכונתה "רוזה האדומה"), נולדה בשנת 1890 במוהילב שבבלארוס. אביה, יצחק, היה רב ואיש חב"ד שהתנגד לציונות, אך רוזה ביקשה ללמוד לימודים כלליים, ולמדה בנעוריה בגימנסיה הנוצרית לבנות בהומל. מגיל צעיר נמשכה אחר חוגים מהפכניים והייתה פעילה חברתית ופוליטית. בשנת 1919 עלתה לארץ ישראל כנוסעת סמויה בספינה "רוסלאן", הנחשבת למבשרת העלייה השלישית. תחילה התיישבה במושבה כנרת ולאחר מכן עקרה לירושלים, שבה הכירה את נחמיה רבין, והשניים נישאו בשנת 1921. יצחק רבין קרוי על שם סבו, יצחק כהן. דרך אמו קשור יצחק רבין בקשרי משפחה גם לדוד הכהן (בן-דודה של אמו), ומכאן למשפחות רופין, סוקניק (ידין), ידלין ואחרים.

יצחק רבין עם אחותו רחל ואימם רוזה, 1927

אביו של רבין, נחמיה רוביצוב, נולד בשנת 1886 בסמידוביץ' שבאוקראינה. הוא התייתם מאביו כשהיה ילד וסייע לאמו בפרנסת המשפחה. בגיל שמונה עשרה נסע רוביצוב לארצות הברית, והצטרף לתנועת "פועלי ציון". שם גם שינה את שם משפחתו לרבין. בשנת 1917 התגייס לגדוד העברי, שהוקם בארצות הברית על ידי יצחק בן-צבי ודוד בן-גוריון, והפליג עם הגדוד לארץ ישראל.

כשהיה רבין כבן שנה עברה משפחתו לגור בחיפה, ובה נולדה אחותו רחל ב-1925. עקב עבודתו של אביו בחברת החשמל עברה המשפחה לשכונת שבזי בתל אביב, שם החלה אמו לעבוד בסגל הקבע של ארגון "ההגנה", ולאחר מכן, נבחרה למועצת העיר תל אביב.

בשנת 1928 החל רבין ללמוד ב"בית החינוך לילדי עובדים א'" (ברחוב טשרניחובסקי), שנפתח ב-1924 בתל אביב כבית ספר ניסיוני שמטרתו לשלב סוציאליזם וחינוך עברי.[2] בגיל 15, כאשר אמו כבר הייתה חולה, עבר רבין ללמוד בקיבוץ גבעת השלושה (הישן), בבית ספר מחוזי חדש שהוקם ביוזמת אמו רוזה ולאחר מותה נקרא על שמה.

ב-1937 המשיך רבין ללימודים בבית הספר החקלאי כדורי, והוא בן המחזור הרביעי שלו. לימודיו כללו בעיקר חקלאות (11 מקצועות בתחום) והנהלת חשבונות. בשנת הלימודים הראשונה שלו ב"כדורי" נפטרה אמו ממחלת הסרטן. בקיץ 1938 נסגר בית הספר באופן זמני מחמת מאורעות המרד הערבי הגדול, ורבין שלא רצה לחזור לבית אביו, העסוק רוב הזמן, התארח בגינוסר אצל יגאל אלון, שהיה בוגר המחזור הראשון ב"כדורי". בינתיים למד רבין להפעיל כלי נשק בקורס בן עשרה ימים מטעם "ההגנה". בתקופה זו התחבר לאלון, שלימים היה למפקד הפלמ"ח. רבין שב ללימודיו וסיים אותם בהצטיינות בשנת 1940.

כפרס על כך שקיבל את הציונים הגבוהים ביותר מבין בני מחזורו בתעודת סוף שנתו האחרונה ב"כדורי", העניק לו הנציב הבריטי בארץ מלגת לימודים באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה. רבין שאף ללמוד הנדסת מים, אולם עקב מלחמת העולם השנייה הדבר לא התאפשר. בהשפעת משה נצר, שהיה חברו ובן מחזורו בגן הילדים, בבית החינוך לילדי עובדים בתל אביב וב"כדורי", עבר רבין לקיבוץ רמת יוחנן והצטרף להכשרה מגויסת של הנוער העובד שפעלה במקום לקראת גיוסה לפלמ"ח.

קריירה צבאית
תומר מודן

# data[].attributes.body
סובלנות איחוד ואהבה

# data[].attributes.body
שערכה בכלא

# data[].attributes.body
הוא מת

# data[].attributes.body
כשאתה אהבה

# data[].attributes.headline
יצחק רבין נירצח שהוא

# data[].attributes.body
יצחק רבין נירצח שהוא עשה שלום

# data[].attributes.headline
יצחק רבין נירצח מי יגאל עמיר

# data[].attributes.subject
יצחק רבין נירצח מי יגאל עמיר

# data[].attributes.body
אדם

# data[].attributes.body
רבין היה מפקד גדוד בפלמ"ח, מפקד חטיבת הראל במלחמת העצמאות, הרמטכ"ל השביעי של צה"ל עליו פיקד בעת מלחמת ששת הימים. לאחר פרישתו מצה"ל היה שגריר ישראל בארצות הברית וראש ממשלת ישראל מטעם מפלגת העבודה בשתי קדנציות: הראשונה בשנים 1974–1977, במהלכה יצא אל הפועל מבצע יונתן, והשנייה בשנים 1992–1995, שבמהלכה נחתמו הסכמי אוסלו והסכם השלום עם ירדן. בנוסף כיהן כשר הביטחון במשך כתשע שנים.

על חלקו בהסכמי אוסלו זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1994 (יחד עם שמעון פרס ויאסר ערפאת). רבין נרצח במהלך כהונתו כראש ממשלה בידי מתנקש יהודי-ישראלי, יגאל עמיר, שהתנגד להסכמי אוסלו.[1]

אלעד סלע

# data[].attributes.headline
יצחק רבין חתם על הסקם שלום עם הירדן 

# data[].attributes.subject
יצחק רבין חתם על הסקם שלום עם הירדן 

# data[].attributes.body
אדם

# data[].attributes.headline
נרצח בגלל שחתם על הסכם שלום.

# data[].attributes.subject
נרצח בגלל שחתם על הסכם שלום.

# data[].attributes.body
אביב צברי

# data[].attributes.headline
אהבנו אותך רבין

# data[].attributes.subject
אהבנו אותך רבין

# data[].attributes.body
עשיתי דברים גדולים

# data[].attributes.headline
למה עשית את זה

# data[].attributes.body
למה עשית את זה

# data[].attributes.headline
רבין היה מפקד גדוד ב

# data[].attributes.body
רבין היה מפקד גדוד בפלמ"ח, מפקד חטיבת הראל במלחמת העצמאות, הרמטכ"ל השביעי של צה"ל עליו פיקד בעת מלחמת ששת הימים. לאחר פרישתו מצה"ל היה שגריר ישראל בארצות הברית וראש ממשלת ישראל מטעם מפלגת העבודה בשתי קדנציות: הראשונה בשנים 1974–1977, במהלכה יצא אל הפועל מבצע יונתן, והשנייה בשנים 1992–1995, שבמהלכה נחתמו הסכמי אוסלו והסכם השלום עם ירדן. בנוסף כיהן כשר הביטחון במשך כתשע שנים.

על חלקו בהסכמי אוסלו זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1994 (יחד עם שמעון פרס ויאסר ערפאת). רבין נרצח במהלך כהונתו כראש ממשלה בידי מתנקש יהודי-ישראלי, יגאל עמיר, שהתנגד להסכמי אוסלו.[1]
תומר מודן

# data[].attributes.headline
יצחק רבין נרצח

# data[].attributes.body
יצחק רבין נרצח

# data[].attributes.headline
למד בבית ספר חקלאי- 

# data[].attributes.subject
למד בבית ספר חקלאי- 

# data[].attributes.body
אביב צברי

# data[].attributes.headline
ב-1928 החל רבין ללמוד ב"ב

# data[].attributes.body
ב-1928 החל רבין ללמוד ב"בית החינוך לילדי עובדים" בתל-אביב, שהפך לביתו השני. בית הספר שם לו למטרה לעצב את עולמו של הצבר הישראלי, היהודי החדש, הקשור לנופי הארץ, עובד את אדמתה, מגן עליה מפני המתנכלים לה ומוכן להתגייס לכל משימה. דגש הושם בו על שילוב בין לימודים ועבודה, טיולים ופעילות חברתית.

הפעילות בתנועת "הנוער העובד" היתה חלק בלתי נפרד מחיי התלמידים. במסגרתה התוודע רבין למשנתם של הסוציאליסטים היהודיים והכשיר עצמו לקראת הגשמה בקיבוץ.
לימודי החקלאות היו המשך טבעי לחינוכו ב"בית החינוך לילדי עובדים". כשנתיים למד רבין בבית הספר החקלאי המחוזי בגבעת השלושה, ובשנת 1937 הגיע למחוז חפצו – בית הספר "כדורי" בכפר תבור, שם התחנכו רבים מטובי בניה של ההתיישבות העובדת. בכדורי התוודע רבין ליגאל אלון, שגייס אותו לארגון "ההגנה" וקשרי ידידות נקשרו ביניהם. בית הספר נודע ברמתו העיונית הגבוהה ובהווי המיוחד שהתפתח בין תלמידיו ומוריו. במהרה בלט רבין בכישרונותיו. תעודת ההצטיינות שקיבל בסוף הלימודים סללה בפניו את הדרך ללימודים גבוהים, אולם משפרצה מלחמת העולם השנייה, וגבר החשש מפני השלכותיה על המציאות בארץ, ויתר על תוכניותיו והצטרף לקיבוץ רמת יוחנן.

במאי 1941 נקרא להשתתף בפעולה צבאית בלבנון, שנועדה לסייע לצבא הבריטי.
היתה זו טבילת האש הראשונה שלו.

# data[].attributes.headline
יִצְחַק רבין 

# data[].attributes.body
יִצְחַק רבין

# data[].attributes.headline
רוש ממשלה ל19 ימים ניפתר ש מישהו ירה לו בגב

# data[].attributes.subject
רוש ממשלה ל19 ימים ניפתר ש מישהו ירה לו בגב

# data[].attributes.body
ירדן יוסטר ג׳1

# data[].attributes.headline
ימחק רבין איה איש חש

# data[].attributes.body
ימחק רבין איה איש חשוב מאוד

# data[].attributes.headline
כרזה שעיצבתי - רוני גלבוע

# data[].attributes.subject
כרזה שעיצבתי - רוני גלבוע

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
24 שנים לרצח רבין | רבין ופרס הפתיעו את המפגינים וביצעו את "שיר לשלום" ביחד עם מירי אלוני

# data[].attributes.attachment_link.title
חדשות מהעבר- יצחק רבין

# data[].attributes.body
מתוך אתר "התנועה הקיבוצית"

# data[].attributes.headline
לֹא לְאַלִּימוּת וְל

# data[].attributes.body
לֹא לְאַלִּימוּת וְלֹא לְבִרְיוֹנוּת
יְלָדִים יְקָרִים,
בְּמַהֲלַךְ הַשְּׁבוּעַיִם הָאַחֲרוֹנִים, לָמַדְנוּ עַל דְּמוּתוֹ שֶׁל יִצְחָק רַבִּין זַ"ל.
לָמַדְנוּ עַל כָּךְ שֶׁיִּצְחָק רַבִּין זַ"ל נִרְצַח מִשּׁוּם שֶׁרָצָה לְקַדֵּם אֶת הַשָּׁלוֹם,
הוּא עָשָׂה זֹאת כְּרֹאשׁ הַמֶּמְשָׁלָה שֶׁל מְדִינָתֵנוּ בְּאוֹתוֹ הַזְּמַן ,הָיָה מִי (אֶדְםֶ)שְׁהִתְנַגֵּד
לְדַעְתּוֹ שֶׁל יִצְחָק זַ"ל וְהֶחֱלִיט לְהַפְסִיק אֶת הַתַּהֲלִיךְ בְּכָךְ שֶׁתִּכְנֵן וְרָצַח אֶת יִצְחָק רַבִּין זַ"ל.
הוּא לא נָקַט בַּדְּרָכִים הַמְּקֻבָּלוֹת בְּדֵמוֹקְרַטְיָה: הַפְגָּנָה, כְּתִיבָה, הַבָּעַת דֵּעָה וְכָל זֹאת מִבְּלִי לִנְקֹט בְּאַלִּימוּת.
אַתֶּם מֻזְמָנִים לִכְתֹּב, לְצַיֵּר כָּל דָּבָר וּמִלְּבַד שֶׁיִּהְיֶה קָשׁוּר לְנוֹשֵׂא זֶה: כְּתִיבָה לְזִכְרוֹ שֶׁל יִצְחָק רַבִּין, כְּתִיבָה עַל קַבָּלַת הַשּׁוֹנֶה, מְנִיעַת בִּרְיוֹנוּת וְכֵיצַד נִלְמָד לִהְיוֹת יוֹתֵר טוֹבִים וּמְקַבְּלִים אֶת הַסּוֹבְבִים אוֹתָנוּ.