# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Lucia Peregrina Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Lucia Peregrina Mireia Escudero

# data[].attributes.body
Visió d’aula com una estructura tancada.

El docent té temor a les novetats, als canvis, a allò que no es coneix (conservadorisme).

El docent també pot estar preocupat pel dia a dia (presentisme)

Per intentar superar els termes anteriors, l’estructura organitzativa ben fonamentada és important.

Si disminueix l’individualisme, també ho farà el conservadorisme i s’haurà de deixar de banda el presentisme. → teoria de Lortie (1975)

Hargreaves (2010) → refuta la teoria de Lortie perquè aquest no controla el presentisme. A més, no vol carregar amb les excessives tasques i vol disminuir conservadorisme social i polític. Vol reduir l’individualisme per reduir el presentisme.

# data[].attributes.body
- Aula com a estructura tancada
- Docents conservadors
- No es preocupen pel futur (només pel present)
- Per poder reduïr aquest individualisme, no s'ha de posar resistència al canvi

# data[].attributes.body
La complexitat de l'organització escolar requereix d'una professionalització i especialització dels equips directius.

Gestionar una comunitat educativa amb tanta diversitat d'interessos i de criteris com és la d'un centre educatiu requereix d'uns directius formats en tècniques de gestió.

# data[].attributes.body
Són eficients alhora d'aconseguir els objectius proposats. En aquest sentit, l'avaluació és el procés que permet endivinar quin percentatge d'objectius aconsegueixen assolir. Una gran tradició escolar en avaluar el rendiment dels alumnes, però no hi és encara la d'avaluar el professorat, els òrgans de coordinació, els centres i el propi sistema educatiu.

# data[].attributes.body
Dins el centre educatiu se produeixen carecterístiques i estructures de l'entorn.
-I influeixen diferents col·lectius ((famílies, alumnes, mestres, altres professionals...)
-Articulen mecanismes de relació, de coordinació en vistes a aconseguir una educació de qualitat; però moltes vegades, des de posicions diferents i, en ocasions, contraposades.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Mireia Escudero, Raquel Pons i Lucia Peregrina

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Mireia Escudero, Raquel Pons i Lucia Peregrina

# data[].attributes.body
L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que, amb l’ajuda del llenguatge, s’acaba de definir. Aquesta identitat és la nostra realitat social que, en definitiva és allò que creiem que és.

Les característiques d’un centre escolar, depenen molt de les persones que hi coincideixen i de determinades actuacions o pressions externes. Segons com sigui aquesta construcció un centre escolar pot arribar a semblar des d’un espai on el coneixement és molt distint.

El factor humà en la construcció social de la realitat escolar està condicionat per la predominància del professor i, per tant, de l’aula, la qual cosa sovint condiciona excessivament la cultura del centre.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell.Mireia Escudero, RaquelPons, Lucia Peregrina

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell.Mireia Escudero, RaquelPons, Lucia Peregrina

# data[].attributes.body
És un model de comportament organitzacional desenvolupat per Michael Cohen. Parteix de la hipòtesi que la presa de decisions és un procés confús i casual, no segueix un procés lineal i ordenat d'etapes. Segons aquest model, les decisions són el resultat de la interacció entre quatre esdeveniments:

Problemes (entre les situacions presents i les desitjades)

Solucions (respostes a la recerca de preguntes)

Participants (membres que entren i surten de l'organització, amb diferents valors, actituds i experiències)

Oportunitats de triar (ocasions en què cal prendre una decisió).

Tots aquests esdeveniments es barregen de forma aleatòria (encertant quan s'alineen de forma correcta). → Només es prenen decisions quan els quatre esdeveniments arriben a connectar-se, depenent de la “sort”.

Anarquia organitzada, comparteixen 3 característiques.

1. Preferències problemàtiques: metes, problemes, opcions i solucions estan mal definits.

2. Tecnologia poc clara i mal compresa: relacions de causa – efecte dins de l'organització són difícils d'explicar. → No hi ha disponible una base de dades explícita que s'apliqui a les decisions.

3. Rotació: els llocs experimenten rotació de participants, la participació en qualsevol decisió donada serà fluida i limitada.

# data[].attributes.body
Segons Greenfield, les persones que componen el centre educatiu interactuen entre ells i amb l'entorn on està inserit el centre.

L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que amb l’ajuda del llenguatge s’acaba de definir.

La gran importància del factor humà en la construcció social de la realitat escolar està condicionat per la predominància del professor i, per tant, de l’aula, la qual cosa sovint condiciona excessivament la cultura del centre.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
- Gestionar una comunitat educativa amb molta diversitat d'interessos d'un centre educatiu necessita directrius format en tècniques de gestió.
- Tot i així, l'organització i gestió del centre no són una finalitat en si mateixa.
- Models organitzatius han de responder a un model d'escola lligat a la innovació i transformació.

# data[].attributes.body
Dins l'escola es repordueix el que existeix a la societat que els envolta i podem relacionar-lo amb la teoria ecològica de Bronfrebrenner i la seva teoria sobre els macrosistemas, exosistemes, mesosistemes i microsistemes.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
- S'avalua només el rendimient dels alumnes; sense tenir en compte l'avaluació del professorat, els òrgans de coordinació, el centres ni el sistema educatiu.

# data[].attributes.body
Sistemes socials caracteritzats per tenir una connexió deficient, febles, dicontínues degut a que tots els integrants tenen objectius diferents.
-Hi ha més probabilitat de canvis ja que els elements integrats són molt independents.
-Aquesta independència(o indivisualisme) dificulta que les solucions proposades siguin assumides per tots els elements.
-Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.
- Les aules són espais privats d’exercicis professionals (cel·lularisme).
- Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons, Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons, Mireia Escudero

# data[].attributes.body
- Escola = microcosmos social on es reprodueixen les característiques i estructures de l'entorn.
- Hi participen col·lectius diversos, com les famílies, alumens, mestres... per aconseguir una educació de qualitat tenint en compte les possibles diferències de posicions o d'idees.

# data[].attributes.body
- És difícil que hi hagui un equpi directiu especialitzat i professional en tècnies de gestió.
- Els models organitzatius han d'estar relacionats amb la innovació i la millora

# data[].attributes.body
La complexitat de l'organització escolar requereix d'una professionalització i especialització dels equips directius. Gestionar una comunitat educativa amb tanta diversitat d'interessos i de criteris com és la d'un centre educatiu requereix d'uns directius formats en tècniques de gestió.

# data[].attributes.body
- L'avaluació es centra en complir els objectius i el rendiment escolar
-No es centra amb el progrés dels alumnes
- No s'avaluen els professors ni altres òrgens d'organització i gestió.

# data[].attributes.body
L'anarquia organitzada està estretament relacionada amb l'individualisme. No hi ha una estructura definida, per això hi ha moltes dificultats organitzatives, ja que hi ha un agran falta d'organització. És cert que externament pot parèixer que hi ha una bona organització, perquè disposen d'horaris, objectius, formes de resolució de problemes... però la realitat és que només són requisits formals per donar una aparença.
També és conegut com el "Model del pot d'escombraries", perquè els participants estan abocant d'una forma caòtica els problemes i solucions, de forma individual, dins del "pot d'escombraries".
Té 3 característiques molt importants:
1. Preferències problemàtiques: metes, problemes, opcions i solucions estan mal definits.
2. Tecnologia poc clara i mal compresa: No està disponible una base de dades explícita que s'apliqui a les decisions.
3. Rotació: els llocs experimenten rotació de participants, els empleats estan molt ocupats i tenen un temps limitat per a dedicar-li a un problema o decisió.

# data[].attributes.body
El cel·luralisme és aquella dificultat organitzativa la qual és basa en una visió de l'aula com una estructura tancada.

Lortie (1975) fa referència sobre el temor a les novetats, als canvis, a allò que es desconeix i no es domina. Segons aquest autor, l'estructura organitzativa del centre educatiu hi té un paper important, tant en la conformació d'aquests trets com també en la seva superació.

Lortie (1975) defineix la següent equació:

P (presentisme) + I (individualisme) = C (conservadorisme)

i estableix la solució amb la fórmula <I = <C.

No obstant això, Hargreaves (2010) ens ha demostrat que la proposta de Lortie era incorrecta. D’aquesta manera l’equació que ens proposa Hargreaves és la següent:

<C = <P + <I

# data[].attributes.body
-L'escola reprodueix característiques i estructures de l'entorn a petita escala.
-Diversos agents (famílies, alumnes, docents...) donen propostes amb les que volen aconseguir una educació de qualitat que basa en la seva coordinació i cohesió. Encara que, en ocasions hi ha divergències.

# data[].attributes.body
Volen aconseguir tanta organització que no saben com gestionar-la correctament. Per tant, no poden arribar a un acord entre tots.

# data[].attributes.body
S'estableix una organització molt difícil de gestionar per aquell centre en específic.

# data[].attributes.body
- Depen de les persones en les que es relaciona
- Els components interectura entre sí i l'entorn
- Organització ecologista
- Hi ha cultura de centre

# data[].attributes.body
L'eficàcia és la capacitat per assolir els objectius proposats. L'avaluació és el procés que permet saber el grau d'assoliment dels objectius; ara bé, l'avaluació escolar és un tema complex. Hi ha una gran tradició escolar en avaluar el rendiment dels alumnes, però no hi és encara la d'avaluar el professorat, els òrgans de coordinació, els centres i el propi sistema educatiu.

# data[].attributes.body
- Alt individualisme
- Manca de coordinació
- No hi ha una estructura definida
- Tenen els documents formals per donar una bona imatge, encara que no són del tot reals.

# data[].attributes.headline
MAM(Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.subject
MAM(Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.body
No es té en compte els alumnes tan sols els interessos del centre pel que fa als objectius que es proposen.

# data[].attributes.body
No hi ha una autoavaluació del funcionament del centre educatiu. Se estableixen unes pautes però no se duen a terme de manera eficient.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Mireia Escudero, Raquel Pons, Lucia Peregrina

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Mireia Escudero, Raquel Pons, Lucia Peregrina

# data[].attributes.body
Els elements que integren l’organització tenen un alt grau de independència que fa que les part que les integren siguin febles, disscontinues i poc constant. Això dificulta trobar solucions assumides per tots els elements. Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització

- Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.
- Els professors tenen amplis marges d’actuació.
- Les aules són espais privats d’exercicis professionals (cel·lularisme).

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
- Volen tanta organització que no saben fer-la efectiva.

- Hi ha desacords; no saben arribar a un consens total.

# data[].attributes.body
Hi participen col·lectius diferents (famílies, alumnes, mestres, altres professionals...) que intenten articular mecanismes de relació, de coordinació en vistes a aconseguir una educació de qualitat; però moltes vegades, des de posicions diferents i, en ocasions, contraposades.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
Només pensen amb cumplir el currículum, i no en aconseguir que els alumnes aprenguin realment.

# data[].attributes.body
- Connexions dicontinues i poc constants
- Sensibles als canvis
- Integrants independents
- Els errors no alternen l'ordre intern de l'organització
- Els docents compten amb un gran marge d'actuació

# data[].attributes.body
Hi ha comunicació entre diferents integrants que formen part d'un centre, aporten diferents idees i opinions per millorar el centre.

# data[].attributes.body
En la realitat socialment construïda no tenen pensament crític ni idees d'innovació. A la vegada, accepten tot el que establert per la societat i no pensen amb una projecte de transformació social ni de l'aprenentatge.

# data[].attributes.body
L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que amb l’ajuda del llenguatge s’acaba de definir. Aquesta identitat és la nostra realitat social que en definitiva és allò que creiem que és.

# data[].attributes.headline
MAM(Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.subject
MAM(Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.body
Relacionada amb l'individualisme i el difícil acoblament. Hi ha una alta organització( horari, s’expliquen objectius als pares, els avisen si hi ha problemes, etc.) però en el fons són requisits formals que donen una determinada aparença que no és real. Internament trobem la falta de coordinació, en interferències constants, en una reserva de les àrees de treball, etc.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
S'escolten les idees de la gent i, per tant, hi ha comunicació i tothom pot aportar el seu punt de vista.
Dins la multitud d'idees hi ha un ordre.

# data[].attributes.body
Està organitzat d'una manera on les normes no se duen a terme.
És a dir, se fa pla escolar( tenen un horari, un projecte educatiu, unes normes...) però a l'hora de la veritat cada un pren les seves decisions( es pot relacionar amb l'individualisme)

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
- No permeten canvis en les idees preestablertes, i això duu a que no hi hagi avanços en el centre.

# data[].attributes.body
Organització on els integrants no es posen d'acord. No hi ha punts en comú i no arriben a una conclusió.

# data[].attributes.body
Forma d'organitzar on no se tenen en compte els progressos dels alumnes.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Lucia Peregrina, Raquel Pons i Mireia Escudero

# data[].attributes.body
Consideram que s’assembla al terme laissez faire perquè es dona llibertat a les diferents organitzacions i decicions, però amb unes certes normes per tal de mantenir una organització en el centre.

# data[].attributes.body
No volen innovar, ni introduïr canvis per poder millorar l'organització del centre degut a una sèrie de idees que tenen ja establertes i fixes.

# data[].attributes.headline
MAM (Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.subject
MAM (Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.body
Pensem que cada membre d'un centre educatiu té la seva funció tot i que predomina la llibertat. Hi ha normes, ordres i la flexibilitat a l'hora de prendre les decisions i per tenir en compte l'organització del centre.

# data[].attributes.body
L'acoblament dèbil és característic dels sistemes socials, en els quals les connexions entre les parts que integren una organització són febles, discontínues i poc constants ja que els seus integrants tenen objectius i concepcions canviants. Característiques:
- Sensibles als canvis, alt grau d'independència.
- Aquest alt grau d'independència dificulta que les solucions que es troben siguin assumides per tots els elements i arribin a tots ells.
- Hi ha discontinuïtat entre mitjans i fins.
- Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització.
- Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.
- Els professors tenen amplis marges d’actuació.
- Les aules són espais privats (cel·lularisme).

# data[].attributes.body
Forma oprganitzativa on cada persona aporta i col·labora en l'organització. Es tenen en compte les idees de les persones.

# data[].attributes.body
Els docents, l'equip directiu, entre altres membres; no es relacionen entre ells i les connexions són inestables i febles.

# data[].attributes.body
Hi ha una idea preestablerta i ningñu pot aportar ni modificar a aquesta.

# data[].attributes.body
Manera d'organització on regna la llibertat, es molt flexible tot i que està organitzada.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Mireia Escudero i Lucia Peregrina

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Mireia Escudero i Lucia Peregrina

# data[].attributes.body
- Quan no hi ha una connexió entre l'equip directiu, el claustre, l'equip de cicle i de comissió pedagògica.

- Molts pensen només en ells, pensen que les reunions són inútils, etc.

# data[].attributes.body
No hi ha interrelacions entre els diferents grups organitzatius i les connexions són molt febles.

# data[].attributes.body
Es basa en una visió de l'aula com una estructura tancada. S'ha destacat que l'experiència docent portava sovint al conservadorisme, a l'individualisme i al "presentisme". Hem de reduir l'individualisme de manera que també disminuirà el conservadorisme i hem de deixar de banda el presentisme com una constant que no afecta al resultat.

# data[].attributes.headline
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Mireia Escudero i Lucia Peregrina

# data[].attributes.subject
ISI: Francina Martorell, Raquel Pons, Mireia Escudero i Lucia Peregrina

# data[].attributes.body
Una única persona dirigeix i organitza el centre. No té en compte la resta de companys ni la seva opinió.

Únicament es té en compte la cultura d’aula, no de centre ni comunitat.

No es treballa en equip.

Cadascú mira per ell, no pensen amb els altres i no hi ha una coordinació conjunta.

# data[].attributes.body
No hi ha comunicació entre els quatre elements esencial del centre educatiu. Els organs es troben aïllats.

# data[].attributes.headline
MAM (Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.subject
MAM (Maria Coll, Aina Sampol i Maria Torres)

# data[].attributes.body
De manera general, l'escola nomes és centre amb ell mateix i no vol relacionar-se amb els altres. Si miram més a dintre, els docents es centren amb la seva tasca, amb la seva aula, els seus alumnes i no treballen conjuntament amb la resta de docents. Cada un fa la seva feina sense preocupar-se de la cohesió que han de tenir les decisions que es prenen.

# data[].attributes.body
L'individualisme és la forma d'organitzar-se on cada un va per el seu propi camí. Falta de treball en equip, cohesió i comunicació.

# data[].attributes.headline
Les blue: Maria Bergas, Marina Borras, Fatima Bouchnafa

# data[].attributes.subject
Les blue: Maria Bergas, Marina Borras, Fatima Bouchnafa

# data[].attributes.body
L'individualisme és una dificultat organitzativa dels centres educatius en els que només una, o poques persones, prenen decisions. És una dificultat on no es treballa en equip.