# data[].attributes.headline
כלכלה מעגלית

# data[].attributes.subject
כלכלה מעגלית

# data[].attributes.headline
מה אנחנו יודעים על המזון שלנו?

# data[].attributes.subject
מה אנחנו יודעים על המזון שלנו?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
קיפוד - קיימות פורצת דרך בכפר סבא

# data[].attributes.attachment_link.title
קיפוד - קיימות פורצת דרך בכפר סבא

# data[].attributes.attachment_link.description
10 טיפים לאפס פסולת 💚
ספרו לחברים, כדי שכווווללללםםםם ידעו כמה שזה פשוט וקל!
אם יש לכם שאלות - אנחנו כאן 👇🏻

עיריית כפר סבא

# data[].attributes.headline
גרטה תונברג - השראה לשינוי מהפכני

# data[].attributes.subject
גרטה תונברג - השראה לשינוי מהפכני

# data[].attributes.attachment_link.title
הסיפור של גרטה: איך ילדה אחת סחפה אחריה מיליונים בדרך לשינוי! | חלום חדש

# data[].attributes.attachment_link.description
הסיפור של גרטה תונברג הוא סיפור מרתק ומעורר השראה על הכוח שטמון ברצון אמיתי אצל ילדים ועל כך ששינוי מהותי כן יכול להתחיל מאדם אחד!

# data[].attributes.headline
המשבר הסביבתי

# data[].attributes.subject
המשבר הסביבתי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לדבר על זה, ולהצביע למפלגות ירוקות

רק בחודש ספטמבר האחרון התקיימו הפגנות מתוזמנות ברחבי העולם, שבהן השתתפו יותר מ-4 מיליון איש במטרה ללחוץ על מנהיגים וממשלות להתייחס במלוא הרצינות למשבר האקלים. הציבור בעולם מתעורר וגם ישנן תוצאות בשטח: יותר ויותר מנהיגים מדברים על הנושא, ובאירופה זכו הירוקים להישג חסר תקדים בתולדותיהם, לצד מפלגות משני צדי המתרס הפוליטי ברחבי היבשת שמתקשטות במצע ובהבטחות ירוקות.

העברת המחאה לשדה הפוליטי היא הכרח. אף שישנם דברים שכל אחד יכול לעשות ביומיום כדי להפחית את טביעת הרגל הפחמנית האישית שלו, הכוח המשמעותי נמצא בידי הממשלות והמנהיגים - ועליהם להוביל את השינוי הגדול בכלכלה וברגולציה. תמיכה במפלגות ובפוליטיקאים המצהירים שהנושא הסביבתי הוא בעדיפות עליונה עבורם, וכן מעקב צמוד אחר העשייה הפוליטית בתחום, יכולים לחולל שינוי אמיתי בשטח.

להשקיע באגרות חוב ירוקות, ולמשוך השקעות מגופים מזהמים

השינוי והמעבר לכלכלה מקיימת ודלת פחמן הוא גם הזדמנות עבור התעשייה והמגזר העסקי. לתעשיות מקיימות, שיחליפו את תעשיות הדלקים הפוסיליים, יש פוטנציאל משרות רב - 40 מיליון משרות ברחבי העולם עד 2030, בשישה סקטורים: אנרגיה מתחדשת, בנייה ירוקה, תחבורה, ניהול מים, ניהול פסולת ותכנון שפכים וביוב. באיחוד האירופי, בשנים 2015-2000 שיעור הצמיחה במשרות הירוקות היה גבוה פי 7 לעומת צמיחה בסקטורים אחרים. לפי מכון PERI, דולר אחד שמושקע באנרגיה ירוקה בארה"ב, יוצר פי 3 יותר משרות מדולר המושקע באנרגיה פוסילית.

בשל הלחץ הציבורי והרגולטורי והרצון להימנע מביקורת שלילית, בספטמבר האחרון הודיעו 130 בנקים ששוויים הכולל עומד על 47 טריליון דולר, המהווים שליש מתעשיית הבנקאות העולמית - ובהם דויטשה בנק, סיטי גרופ וברקליז - כי אימצו את מדיניות האקלים החדשה של האו"ם. מדיניות האיחוד האירופי מכונה "בנקאות אחראית" והיא מאגדת כללים למלחמה בהתחממות הגלובלית בהלימה להסכמי פריז.

גם ממשלות משנות כיוון: נורבגיה הודיעה החודש שלא תאפשר קידוחי נפט באזור לופוטן, וכדי להאיץ את המעבר לכלכלה דלת פחמן, החליטה ממשלת אירלנד למשוך את כל השקעותיה מתעשיית הדלקים הפוסיליים. קרן ההשקעות של המדינה, ששווה 8 מיליארד אירו, מתנערת מהחזקותיה בפחם, נפט וגז פוסיליים. כדי לספק מימון למעבר לכלכלה דלת פחמן, הבנק העולמי הכפיל את התקציב לפרויקטים אקלימיים לשנים 2025-2021. הבנק ומוסדות נוספים יקציבו בתקופה זו 200 מיליארד דולר לפרויקטים הקשורים באקלים.

משבר האקלים הופך להיות גורם סיכון מהותי עבור גופים פיננסיים, ואם הוא משפיע על אפיק ההשקעה - בין שבשל הסיכונים, הרגולציה או יכולתה של התעשייה לשרוד לאורך זמן - גופים יעדיפו השקעות בתחומי העתיד על-פני תחומי העבר.

כדי לדרבן את ההשקעה הכלכלית הנדרשת במעבר לתעשיות מקיימות, גם מדינות מנפיקות אגרות חוב ירוקות וכחולות. ניתוח שוק של ICMA המתמחה בתחום איגרות החוב הירוקות, מצביע על כך שב-2018 הונפקו אגרות חוב ירוקות בסכום של כ-200 מיליארד דולר ברחבי העולם, לעומת 37 מיליארד דולר ב-2014. בשנה האחרונה, האי סיישל, שהכנסתו נסמכת על המשאב הימי, הנפיק אג"ח כחול במיליארדי דולרים, ובנק ההשקעות הנורדי הנפיק אג"ח כזה בגובה של 2 מיליארד דולר לפרויקטים של מניעת זיהומי מים ומניעת השפעת שינויי האקלים על הים.

לעבור לאנרגיות מתחדשות

דלקים מאובנים (פחם, גז ונפט) מניעים את חיינו: אנחנו שורפים אותם כדי ליצור חשמל וחום, כדי לבשל וכדי להתניע את הרכבים. אבל בעת שריפתם של דלקים מאובנים נוצר פחמן דו-חמצני, היוצר חלק ניכר מגזי החממה הגורמים להתחממות הגלובלית. פליטת הפחמן טיפסה בשיעור של 2% בשנת 2018, מהר יותר מבכל שנה מאז 2011. משק החשמל, המונע על דלקים פוסיליים, מייצר 25% מפליטות גזי החממה.

כדי לחתוך את פליטות הפחמן, עלינו לבצע מעבר למשק דל פחמן עד שנת 2050 - להפסיק להשתמש בדלקים מאובנים, ולעשות שימוש באנרגיית השמש. פאנלים סולריים יכולים לסייע לפתרון משבר האקלים, ויותר מזה: גם להפוך את משק החשמל למבוזר יותר. בישראל, עם זאת, מפתחים את מאגרי הגז הפוסילי, והמעבר לשימוש באנרגיה סולרית מדשדש.

התחבורה היא משתמשת מרכזית באנרגיה ושורפת חלק ניכר מהנפט בעולם. כלי הרכב יוצרים זיהום אוויר ומחממים את כדור הארץ. תחבורה שאיננה מבוססת על דלקים ומייצרת מודלים חדשים של נסועה, למשל בפלטפורמה שיתופית, היא הכרחית.

בישראל, התחבורה היא הסקטור השני בתרומתו לפליטות גזי חממה - כ-20% מסך הפליטות - והן צפויות לגדול בכ-60% עד שנת 2050. אף שבשנת 2015 קבעה הממשלה יעד של הפחתת הנסועה הפרטית ב-20% עד 2030, והדבר עוגן בהסכם פריז, בשנת 2017 חל גידול של 4% בכלי הרכב בכבישים, וב-2016-2013 גדל מספר כלי הרכב הפרטיים בכ-17%, בעוד השימוש בתחבורה הציבורית ירד לשפל - כ-12% מסך הנסיעות.

המעבר לרכב חשמלי תקוע ושיעור החדירה של רכבים חשמליים אפסי. בנורבגיה, למשל, רכבים אלו מהווים כ-40% מסך הרכבים החדשים שנרכשו ב-2017.

לצמצם את צריכת הבשר

לצריכת הבשר העולמית יש השפעה מכרעת על טביעת הרגל הסביבתית של המגזר החקלאי. 77% מהקרקע החקלאית מוקצים לגידול מזון לבעלי חיים המיועדים לשחיטה, כשליש מהקרקעות בעולם ושלושה רבעים ממשאבי המים השפירים מוקדשים לגידול חקלאי של יבולים וחיות משק. תעשיית הבשר אחראית על 20% מפליטת גזי החממה. גז המתאן, שפולטות הפרות, מסוכן פי 25 מאשר פחמן דו-חמצני, והוא מחמיר את אפקט החממה.

תעשיית הבשר אחראית לכריתה של יותר משני שלישים משטחי היערות, כשעבור גידול פרות נדרש שטח גדול. מכיוון ששטח זה עובר עיבוד מסיבי, לאחר כמה שנים נאלצים החקלאים לנטוש אותו, והוא הופך לבלתי שמיש ושיקום שלו מורכב מאוד.

ברזיל, יצואנית בשר הבקר הגדולה בעולם, מספקת כ-20% מהצריכה העולמית, ובשנה שעברה ייצאה 1.64 מיליון טונות של בשר בקר - הנתון הגבוה בהיסטוריה. הדרישה העולה לבשר, מובילה לכריתה מסיבית של האמזונס ויערות גשם נוספים, ולעלייה בתדירותן של שריפות היוצאות מכלל שליטה, כפי שראינו לאחרונה. האמזונס, "הריאות הירוקות של העולם", מייצר חמצן ואחראי לחלק ניכר מספיחת הפחמן שאנחנו יוצרים. המשך בירוא היער עלול להוביל לנקודת מפנה שממנה לא יוכל להשתקם עוד ויפלוט בעצמו כמויות פחמן אדירות לאוויר.

לפי מחקר של אוניברסיטת קליפורניה, מעבר לתזונה צמחית ישחרר קרקעות רבות ויפחית באופן ניכר את פליטות הפחמן בעולם. לשם המחשה, אם כל תושבי ארה"ב היו עוברים מחר לתזונה צמחית - אפשר היה להאכיל עוד כ-200 מיליון איש באותה עלות סביבתית.

בישראל, צריכת הבשר היא מהגבוהות במדינות ה-OECD ועומדת על 21 .2 ק"ג לנפש בשנה. יותר מ-70% מהבשר שיובא בשנים האחרונות לארץ הגיע מדרום אמריקה.

לעבור לחקלאות מקיימת וקהילתית

אדמה בריאה יכולה לספוג עד 7% מפליטת גזי החממה שלנו, אך חקלאות בלתי מקיימת הורידה את פוריותה כך שכיום היא יכולה לספוג רק 1% מפליטת גזי החממה. אוכלוסיית כדור הארץ, המונה כ־7.5 מיליארד בני אדם, צפויה לגדול לכ־10 מיליארד עד 2050. הביקוש למזון צפוי יותר מלהכפיל את עצמו, כשעוד אנשים ייכנסו למעמד הביניים. שינויים בדפוסי ירידת הגשמים ועלייה בשכיחות הבצורות והשיטפונות יקטינו את כמות היבולים הזמינים, שצמיחתם תהפוך לבלתי צפויה משנה לשנה. האו"ם מעריך כי עד שנת 2050 צפוי להתעצם המחסור במשאבים טבעיים לצורכי חקלאות, בגלל השינויים בהרגלי התזונה שנובעים מגידול האוכלוסין המהיר, מהמעבר לערים, מאובדן קרקעות ומתחרות גוברת על מים.

חקלאות מתועשת פגעה קשות במגוון הביולוגי ובאדמה, והיא מייצרת 25% מפליטות גזי החממה. קוטלי חרקים שבהם נעזרים עבור גידול פירות הרגו דבורים וחרקים מאביקים שונים במספרים גבוהים, וחומרי דישון סינתטיים, שבהם אנחנו נעזרים לשיפור פוריות האדמה, פוגעים באוקיינוסים: הם מייצרים "אזורים מתים" (dead zones) שבהם אין מספיק חמצן ודבר אינו יכול להתקיים.

ארגון החקלאות של האו"ם קורא לקיום "שנת טרנספורמציה" במערכת המזון שלנו. הפתרון הראשון (אך החלקי) הוא חקלאות אורגנית, אך תחת תנאי פיקוח מחמירים לגידול היבולים ובעלי החיים. למשל, הגבלת שימוש באנטיביוטיקה, בדשנים כימיים ובחומרי הדברה כימיים כמעט לחלוטין, ומעבר לתחליפים אורגניים כמו קומפוסט וקוטלי חרקים אורגניים, וניהול הקרקע החקלאית בצורה מקיימת.

תכנון חקלאי מקיים יכול להוות אלטרנטיבה לחקלאות הנוכחית: אגרואקולוגיה (agroecology) היא חקלאות הלוקחת בחשבון שימוש בצמחים כמו תלתן למניעת צמיחת עשבים, חלופת היבול עצמו עבור ריענון הקרקע, וגידול של כמה זנים מאותו הצמח על שטח אחד למניעת התפשטות מחלות. גידול זנים שונים מעשיר את המגוון החקלאי ואת עמידותו.

פֶּרְמָקַלְצֶ'ר (חקלאות בת-קיימא) היא ניהול חכם ומשולב של הצמחים ויצירת דינמיקה ביולוגית. היא מיישמת את קשרי הגומלין בין הצמחים השונים ומשתמשת מחדש בזבל ביולוגי כחומר דשן ובבעלי חיים לדישון הקרקע. בנוסף, היא עושה שימוש בחרקים "טובים" האוכלים מזיקים ובגידול ירקות ועצים בין הצמחייה לשם איזון פליטת נתרן והבראת האדמה.

בשל הגידול באוכלוסייה והמעבר למגורים בערים גדולות, חקלאות אורבנית יכולה להתמודד עם הצורך הגובר במזון. לפי מכון המשאבים העולמי (WRI), חמישית מכמות האוכל בעולם מיוצרת בדרך זו. גידול מזון עירוני חוסך פליטת גזי חממה רבים. ניתן לגדל מזון בגינות קהילתיות, על גגות הבתים ובחצרות הבניינים, וגם בהאנגרים לגידולים הידרופוביים, שבהם לא נדרשת אדמה. האוכל מגיע לצרכן במהירות - טרי יותר, מזין יותר וידידותי לכדור הארץ.

לנטוע הרבה עצים

עצים משרתים את המערכת האקולוגית שלנו באופן קריטי. עץ אחד מנקה, מסנן ומטהר 100 אלף מ"ק אוויר מזוהם מדי שנה, מייצר 700 ק"ג חמצן, וקולט 20 טון פחמן דו-חמצני. עץ אחד מסייע להורדת הטמפרטורה בסביבתו בקיץ עד 4 מעלות, ומערכת שורשים של עצים בוגרים עשויה להיות גורם ממתן באופן משמעותי ברעידות אדמה. לעצים תועלות רבות והם גם משמשים בית לבעלי חיים רבים.

לפי מחקר שפורסם בג'ורנל סיינס, שתילת מיליארדי עצים לצד הפסקת בירוא יערות וכריתת עצים בוגרים היא צעד אפקטיבי ואף זול למאבק בהתחממות הגלובלית. שתילת מיליארדי עצים ברחבי עולם יכולה לסלק 25% מהפחמן המצוי באטמוספירה בשל פעילות אנושית מאז תחילת העידן התעשייתי.

לעבור לבנייה ירוקה

בנייה ירוקה נועדה להתמודד עם חלק מהאתגרים שמציב משבר האקלים: היא מעניקה למבנים עמידות מוגברת ומבטיחה תכנון מבנים עם בידוד תרמי משופר ואוורור טבעי הממתן טמפרטורות גבוהות ונמוכות, מה שמקטין תלות באנרגיה ובמערכות מיזוג. בנייה ירוקה אף מעודדת שימוש בצמחייה חסכונית ובמים ומחייבת קליטת גשם המעשירה את מי התהום. בנייה ירוקה מסייעת באירועי גשם קיצוניים, במניעת הצפות ובהרס תשתיות - תופעות העתידות לגבור בעולם ובישראל עם עליית השכיחות של אירועי אקלים קיצוניים. בנוסף, היא מובילה לחיסכון בחשמל ובמים, עד כדי חיסכון ישיר של 1,500 שקל בשנה בממוצע למשק בית ישראלי.

מגזר המבנים בישראל אחראי על 60% מצריכת החשמל מתוך כלל המשק ועל כשליש מפליטות גזי החממה. כיום ישנן כ-16 אלף יחידות דיור בבניינים ירוקים בישראל, וערי פורום ה-15 החליטו להטמיע את תקן הבנייה הירוקה כמחייב בהיתרי בנייה בתחומן, אך עם זאת, רוב הבנייה הירוקה תתבצע בשנים הקרובות רק בערי המרכז - המחייבות בנייה ירוקה בשטחן. מגמה זו מחריפה את הפערים מול ערי הפריפריה, שם עיקר יוזמות הבנייה תלויות בעשייה ממשלתית של משרד האוצר, שלא אימץ את תקן הבנייה הירוקה כתקן מחייב.

לצמצם את בזבוז המזון וייצור האשפה

משנה לשנה, אנחנו מייצרים הרבה יותר אשפה. לפי הבנק העולמי, ייצור האשפה הממוצע בעולם עומד על 1.2 ק"ג לאדם. ככל שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו לקנות יותר, אנחנו מייצרים יותר פסולת שהטיפול בה יקר, מזהם, פולט גזי חממה ופוגע בקרקע.

לא מדובר רק באריזות הפלסטיק או בבגדים שזרקנו לפח, אלא גם בשאריות המזון. כשאנחנו משליכים לפח הביתי את ארוחת הצהריים שלא סיימנו, היא עושה את דרכה אל המזבלות והופכת למעין פצצה מתקתקת: השאריות מוטמנות בקרקע המזבלות, ומתפרקות באופן היוצר גז מתאן מסוכן שמזהם את כדור הארץ. בזבוז מזון אחראי על 8% מפליטות גדי החממה, לפי האו"ם.

בעולם ישנם מודלים שונים להתמודדות עם הבזבוז ועם ייצור האשפה. הכלל הבסיסי ההכרחי הוא צמצום: לקנות רק את מה שצריכים ולהפחית את כמויות הפסולת שאנחנו מייצרים. אך דרוש גם טיפול ממשלתי באשפה שנוצרת ובמוטיבציה של התושבים לייצר אשפה: ישנם מודלים של "שלם על מה שתזרוק", וניתן להציב מתקני קומפוסט או השבת אנרגיה מפסולת, וכן מתקני מִחזור שונים. מִחזור פלסטיק הוא עסק יקר ומזהם, ולאחרונה הודיעו מדינות כמו סין שהן סוגרות את שעריהן לקבלת פלסטיק, והמערב נדרש לחשוב מחדש על פתרונות בתחום.

המשרד להגנת הסביבה מעריך כי אדם בישראל מייצר כ-1.7 ק"ג פסולת ביום - מהנתונים הגבוהים בעולם - וכי קצב גידול הפסולת הביתית עומד על 2% בשנה. בשנת 2017 שילמו תושבי ישראל 3.6 מיליארד שקל על הטיפול בפסולת. כ-80% מהפסולת מוטמנת באדמה וגוזלת יותר ויותר שטח, בנוסף למפגע הסביבתי שנוצר. ישנן תוכניות ל-2030, אך לאורך שנים סובל התחום מהתקדמות איטית עד כמעט אפסית ביחס לעולם. בשנה שעברה נסגר מתקן מִחזור הפלסטיק היחיד בישראל.

להפסיק להשתמש בכלים חד פעמיים ובפלסטיק

בשנה האחרונה התגלו שאריות מיקרו-פלסטיק, בין היתר בהרי הרוקי, במקום הכי נמוך באוקיינוס, בדגימות מי גשם בהרי האלפים ובמי השתייה שלנו. הפלסטיק הפך לסמל העידן האנושי והשאריות שלו ילוו את השכבות הגיאולוגיות על־פני האדמה לעוד שנים רבות. כ-335 מיליון טונות פלסטיק מיוצרות בעולם מדי שנה. השימוש העיקרי בו הוא לצורך אריזות, אך הוא נמצא בכמויות גדולות גם בתעשיות הבנייה, הרכב, בפרטי הלבוש שלנו - כ-60% מהבגדים עשויים מפוליאסטר - ואף בתמרוקים.

פלסטיק הוא חומר הסופח אליו מזהמים אורגניים וחומרי דישון, ולכן המיקרו-פלסטיק מכיל ריכוזי זיהום גבוהים. הפלסטיק אינו מתכלה, אך כשהוא מתפרק לחלקיקים קטנים, הוא מגיע אל האוקיינוסים ומזהם אותם, ומסכן את בעלי החיים הימיים. צבי הים, למשל, לא מבדילים בין שקיות פלסטיק לבין המזון החביב עליהם - מדוזות. הם בולעים את שאריות הפלסטיק ומתים, והאיזון הימי מופר - פחות חיות גדולות, יותר מדוזות. 90% מהפסולת בחופי הים הם פלסטיק, מתוכם יותר מחצי - כלים חד פעמיים.

אזרחי ישראל הם שיאנים עולמיים בצריכת כלים חד פעמיים לנפש ומשלמים תמורתם בשנה כ-2 מיליארד שקל. צריכת הכוסות החד־פעמיות זינקה בעשור האחרון פי 2, והיא עומדת על 5 מיליארד כוסות פלסטיק בשנה - לא כולל כוסות קרטון, שגם הן מצופות בפלסטיק ופוגעות בסביבה. לפי מחקר שנעשה באוניברסיטת חיפה, חופי הים בישראל מכילים ריכוז מיקרו־פלסטיק גבוה פי 9 מהממוצע העולמי. במדינות שונות בעולם, כמו האיחוד האירופי, הודו וקנדה, כבר מוציאים כלים חד פעמיים מחוץ לחוק, ובישראל עתידים להעלות להצבעה בכנסת החדשה חוקים דומים.

להבריא את האוקיינוסים

שינויי אקלים, תעשיית דיג דורסנית, פסולת, פלסטיק וקידוחים - אלו הם רק חלק מהאיומים על החופים והימים שלנו. האוקיינוסים מהווים בית גידול לאינספור בעלי חיים וסופחים את מרב פליטות הפחמן האנושיות, ובכך מהווים מעין שכפ"ץ אקלימי, אך לפי דוח הפאנל הבין־ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC) שפורסם בחודש שעבר, יכולתם לעשות זאת נפגעה קשות, והם עלולים להגיע לנקודת אל-חזור.

האוקיינוסים ספגו יותר מ-90% מהחום שנלכד בעקבות הצטברות גזי החממה באטמוספירה. בשל הפגיעה האנושית באוקיינוסים ובקריוספרה, חומציות המים עולה, הקרחונים והקריוספרה נפגעים, גובה פני הים עולה, הזיהום בים גובר, ובאזורים מסוימים מתמעט החמצן באופן שלא מאפשר חיים. תדירותם של אסונות טבע עולה, ובכמה מקומות קיים חשש שבני אדם החיים סמוך לים ייאלצו לנטוש את בתיהם.
דיג מסיבי ובלתי מקיים, מהווה גם הוא סכנה חמורה - כאשר ספינות דיג תופסות דגים בקצב מהיר יותר מהתחדשותם הטבעית, המאזן האקולוגי הימי מופר והדגה כולה עלולה להתמוטט. כלי השיט וציוד הדיג פוגעים לעיתים בבעלי החיים הגדולים והחסונים ביותר בסביבה הימית. לעיתים מדובר בחיות שחלקן נמצאות על סף סכנת הכחדה.

מה צריך לעשות? בעולם מוגדרים עוד ועוד שטחי ים כשמורות טבע ימיות, שבהן הדיג אסור והפעילות המסחרית הימית מוגבלת, כך שלטבע ניתן זמן התאוששות. שמורות טבע מצליחות מראות עלייה של למעלה מ-400% במשקל החיות הימיות, וכן עלייה גדולה במגוון המינים הביולוגיים.

בישראל המרחב הימי מאוים על־ידי פעילות דיג ורשתות, קידוחי גז מסיביים והנחות צנרת, הרחבת נמלים ועוד, בעוד רק 0.3% משטח הים התיכון מוכרז כשמורות טבע - גם הן קטנות מאד ולא יעילות דיין.

לקנות רק מה שצריך, ויותר מקומי

תרבות השפע גורמת לנו לקנות עוד ועוד, מבלי לתהות לגבי הצורך האמיתי של הפריטים שאנחנו קונים, לעיתים בשל מחירם הזול והאטרקטיבי. התוצאה: יותר ויותר פריטים מסיימים את דרכם בחיינו במהרה ומגיעים למזבלות. לעיתים הם נודדים בעולם יותר זמן מאשר הימים שבהם השתמשנו בהם - אותה חולצה או אותו גאדג'ט זול שהזמנו מאיביי או מעליאקספרס, הגיעו לביתנו לאחר ששונעו באמצעות משאיות, ספינות או מטוסים, ולאחר מכן אולי גם מכוניות - ומחירם הנמוך לא משקף את מחירם הסביבתי היקר.

צריכה מתוך אחריות ובדיקה של כל מוצר שאנחנו קונים יכולה להפחית את כמויות האשפה ואת פליטת גזי החממה. אם נרכוש יותר פריטים שיוצרו בקרבתנו, לא רק נתמוך בקהילה ובתעשייה המקומית, אלא גם נחסוך בפליטת הפחמן. מעקב אחר שרשרת האספקה יעזור לנו לוודא שבגדים שרכשנו נתפרו מבדים שלא מסבים נזק לכדור הארץ, ושהפלסטיק שנאלצנו לרכוש הוא ממוחזר. בנוסף, תיעדוף של מוצרים הניתנים לשימוש לאורך זמן ותיקון קל, על פני מוצרי השתמש-וזרוק, יכול לחסוך אשפה רבה, אנרגיה וחומרים מבוזבזים.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
זה בידיים שלנו: עדיין אפשר לבלום את משבר האקלים

# data[].attributes.attachment_link.description
רק בחודש ספטמבר האחרון התקיימו הפגנות מתוזמנות ברחבי העולם, שבהן השתתפו יותר מ-4 מיליון איש במטרה ללחוץ על מנהיגים וממשלות להתייחס במלוא הרצינות למשבר האקלים. הציבור בעולם מתעורר וגם ישנן תוצאות בשטח: יותר ויותר מנהיגים מדברים על הנושא, ובאירופה זכו הירוקים להישג חסר תקדים בתולדותיהם, לצד מפלגות משני צדי המתרס הפוליטי ברחבי היבשת שמתקשטות במצע ובהבטחות ירוקות.

# data[].attributes.headline
יעדי האו"ם לפיתוח בר קיימא

# data[].attributes.subject
יעדי האו"ם לפיתוח בר קיימא

# data[].attributes.headline
משבר המזון: איך מאכילים את כל אוכלוסיית העולם?

# data[].attributes.subject
משבר המזון: איך מאכילים את כל אוכלוסיית העולם?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1 באפריל 2020

בעקבות בהלת הקורונה נוצרו תורים ארוכים ברשתות המזון. על המדפים ניתן היה להבחין בחוסרים רבים - בעיקר של מזון יבש וקופסאות שימורים. לצד האתגר המיידי שמציבה בפנינו הקורונה היא גם מספקת לנו הזדמנות לחשוב על היערכות למשברים שעלולים להגיע בעתיד בתחום אספקת המזון.

על פי מדד הרעב העולמי, שב-2019 בחן את המצב ב-117 מדינות, חל שיפור מסוים בממוצע הרעב העולמי, אך התמונה אינה אחידה ובמדינות מסוימות המצב דווקא הופך רע יותר. לצד מלחמות, אלימות ומשברים כלכליים הסיבה הראשונה במעלה לכך שמספר רב יותר של אנשים סובלים מתת תזונה הם אירועי מזג אוויר קיצוניים.

גלי חום, שריפות ענק, סופות, בצורות, שיטפונות וגשמי זעף מחריבים שטחי חקלאות ופוגעים ביבולים. תכיפותם, עוצמתם ומשכם של אירועי הקיצון עולים והם מִתרגמים לנזק כלכלי שהחקלאות היא רכיב עיקרי בו. ביולי 2019, למשל, חוו חקלאים במרכז ארצות הברית (אזור המכונה "חגורת החוות") רצף של אירועי מזג אוויר קיצוני, שפגעו בגידולים העיקריים: סויה ותירס.

לא רק המזון הבסיסי נפגע. גל החום באירופה של הקיץ האחרון צפוי להפחית את תפוקת היין בצרפת ב-12 אחוז. במהלך חלק מהאירועים אלו נפגעות גם תשתיות הובלה (למשל הצפות ושטפונות) והמזון אינו מגיע לשווקים, עובדה שמשפיעה כמובן על מחיריו.

הגלים שפוגעים בחקלאות

מחקר של צוות בינלאומי המורכב ממדעני אקלים, שפורסם בגיליון שינוי האקלים האחרון של כתב העת המדעי Nature, בחן לראשונה תופעה אקלימית שעד לאחרונה קשה היה לבדוק אותה: השפעתם של "גלי רוסבי" על התרחשות גלי חום.

"גלי רוסבי" הם גלים שמשפיעים על זרם הסילון - זרם האוויר האטמוספרי הנע ממערב למזרח בחצי הכדור הצפוני, ומשהים את תנועתו או משנים את מיקומו. על פי המחקר החדש, השפעות אלו מעלות את הסיכוי להתרחשותם של גלי חום, הנובעים משינוי האקלים, במספר מקומות בו זמנית. הסיכון שגלי חום קיצוניים יתרחשו במקומות אלו גדול עד פי 20 אם שני סוגים של גלי רוסבי יתרחשו במקביל, מה שעלול לפגוע בגידולים שמיוצרים בהם ובאספקת המזון. ככל שאירועים אלו יתרחשו במקומות המכונים "סל הלחם" (האזורים המערביים של אירופה, אסיה, רוסיה וצפון אמריקה המתאפיינים ביצרנות חקלאית גבוהה) המכה תהיה יותר קשה והירידה ביבול עלולה להגיע לעד 4 אחוז בממוצע של כלל האזורים המושפעים ואף עד ל- 11 אחוז לאזור ספציפי.

במחקר של צוות מדענים מאוניברסיטת אוקספורד (שגם הוא ראה אור בגיליון שינוי האקלים) נערך ניתוח של הסיכון שגידולי חיטה, תירס, סויה ואורז - ארבעת הגידולים העיקריים בעולם, שמספקים כשני שליש מצריכת הקלוריות הממוצעת - יושפעו משינויים קיצוניים של טמפרטורה ושל משקעים. למעט אורז, המחקר מצביע על כך שהסיכון לכשל יבול אכן גדל עם השינוי במשתנים אלו. המחקר מאיר גם את הקשר שבין כשל כזה לבין מתיחות פוליטית, למשל עליית מחירי המזון שהחלה ב-2007 ושתרמה לאירועי "האביב הערבי" ולגל של תהפוכות סוציו-פוליטיות אלימות באזורנו.

המעלות עולות והאוכל פוחת

גם תהליכים ארוכי טווח מושפעים מהשינוי. כך, למשל, קצב ההמסה במהלך הקיץ של כיפות הקרח בהימליה, שמהוות מקור מים לחקלאות המזינה כ-800 מיליון בני אדם באסיה, הוא כפול בעשרים השנים האחרונות ביחס לקצב ההמסה בין השנים 1975-2000. עקב כך, זרימת המים כיום בנהרות מתגברת אך לאורך זמן הגירעון שנוצר עלול לפגוע בחקלאות ובייצור החשמל מאנרגיית מים באזורים אלה . על פי נאס"א, חגורת החוות במרכז ארה"ב עתידה לעבור כבר בעתיד הקרוב בצורות תדירות יותר שימשכו שנים ארוכות יותר.

על פי מאמר מדעי של צוות חוקרים בינלאומי בהובלת מדענים מאוניברסיטת בייג'ין, עלייה של כל מעלה אחת צלזיוס בטמפרטורה העולמית תקטין את היבול של חיטה, תירס, סויה ואורז בכ- 6, 7.4, 3 ו-3 אחוזים בממוצע בהתאמה ועד סוף המאה בתסריט הפליטות המחמיר ביותר (RCP8.5) סך היבול עלול להצטמצם לפחות ב-18 אחוז. חשוב לציין כי השינויים הללו אינם אחידים והאפקט משתנה בין גידולים שונים באזורים גיאוגרפיים שונים. למעשה, לא רק היקף היבול עתיד לרדת, אלא גם הערך התזונתי של היבול שיצליח להבשיל.

באוגוסט 2019 פירסם הפאנל הבינלאומי לשינוי האקלים דו"ח מיוחד בנושא משבר האקלים וקרקע. הדו"ח עסק בדרכים שבהן שינויים בשימושי הקרקע - בירוא יערות, שטחי מרעה, חקלאות, עירוניות וכדומה - משפיעים לרעה על מצב הקרקע ועל פליטות גזי חממה. כ-100 מומחים מ-52 מדינות תיארו תמונה עגומה בדבר היכולות של האנושות לעמוד ביעד של האטת ההתחממות עד הסוף המאה, אל מתחת לסף של שתי מעלות צלזיוס יותר מהטמפרטורה הממוצעת בעידן הטרום תעשייתי, במידה השינויים הללו בשימושי הקרקע יימשכו כרגיל.

מערכת המזון העולמית תורמת לפחות רבע מסך פליטות גזי החממה - בעיקר שינוי שימושי הקרקע הטבעית לחקלאית או למרעה, מגידול בקר ובע"ח נוספים במשק החי לייצור בשר ומוצרים נוספים מן החי, מגידולי אורז (הפולטים גז מתאן) ומייצור ושימוש בדשנים סינטטיים - והדו"ח מצביע על כך כי ההתחממות הצפויה מתסריט של המשך עסקים כרגיל עלולה לגרום למשבר מזון עולמי מתמשך.

להפיק יותר מפחות

אז מה עושים? צעד ההסתגלות העיקרי הוא הגדלת היעילות של החקלאות כך שכל יחידת קרקע וכל תשומה (מים, דשן וכדומה) ינוצלו ויובילו לתפוקת יבול גדולה יותר. צעד נוסף הוא הישענות על גידולים שתובעים פחות משאבים: עוף לעומת בקר, או קטניות לעומת אורז. ניתן גם להרחיב את סל המינים שבהם נעשה שימוש בחקלאות (המין האנושי נשען בעיקר על כעשרה גידולים בלבד מתוך אלפי מינים אכילים), להשקיע בפיתוחים טכנולוגיים בתחום החקלאות המדייקת וההנדסה הגנטית, ולהתאים את מגוון הגידולים למציאות המשתנה. הסבת החקלאות לידידותית לסביבה התומכת גם במגוון הביולוגי (אגרו-אקולוגיה) היא מהלך חשוב, בעיקר שילוב פרקטיקות מתוכה של שמירה על היקף הקרקע ויצרנותה. המהלך הקשה מכל, כך נדמה, הוא שינויים בהרגלי צריכת המזון אצל הצרכנים.

"ישראל עדיין אינה נערכת למצב חירום משברי בתחום המזון", אומר ד"ר תומר סימון, מומחה לניהול מצבי אסון. "זו אינה סוגיה לאומית בלבד, בגלל התלות של המשק המקומי ביבוא מזון, אך שיתוף פעולה בינלאומי וכריתת חוזים עם מדינות אחרות לעת חירום יהיו חשופים אף הם למצב המשבר העולמי ולא בהכרח יתנו את המענה הנדרש. משבר האקלים מחייב אותנו להכין תכנית התמודדות, כי בניגוד לאירועים פתאומיים מסוימים, כמו רעידת אדמה, הציבור אינו מסוגל להתמודד עם משבר אספקת מזון. משבר כזה מתאפיין בהשפעות ארוכות טווח, ולכן ההיערכות אליו צריכה לכלול פתרונות בקנה מידה דומה".

"כך, למשל, ישראל ממוקמת גבוה מאוד במדד מצוקת המים העולמי - ולכן שיפור משק המים שלה, למשל באמצעות תפיסת נגר עילי, שלא חודר לאקוויפרים בגלל כיסוי הבטון והאספלט בשטח הבנוי, הוא נקודת התחלה", מוסיף סימון. "צעד נוסף הוא הקצאת יבול וזרעים למחסני חירום, ותעדוף החקלאות המקומית כמגזר התומך במצב משבר כזה, משום שלא בטוח שנוכל להישען על מחסן החירום בקוטב הצפוני, שאף הוא בסכנה בשל משבר האקלים. לצד אלו, יש לעודד פתרונות טכנולוגיים למזון כמו אספקת בשר המגודל במעבדה, פתרונות חלופיים לחלבון, ולצמצום בזבוז המזון, לצד שיתוף פעולה אזורי בתחום".

בעקבות הכתבה ב"זווית" הסיפור פורסם גם ב- הארץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
איכות הסביבה

# data[].attributes.attachment_link.title
להאכיל את העולם בזמן משבר

# data[].attributes.attachment_link.description
1 באפריל 2020 בעקבות בהלת הקורונה נוצרו תורים ארוכים ברשתות המזון. על המדפים ניתן היה להבחין בחוסרים רבים - בעיקר של מזון יבש וקופסאות שימורים. לצד האתגר המיידי שמציבה בפנינו הקורונה היא גם מספקת לנו הזדמנות לחשוב על היערכות למשברים שעלולים להגיע בעתיד בתחום אספקת המזון.

# data[].attributes.headline
מחאת האקלים - בני נוער מובילים

# data[].attributes.subject
מחאת האקלים - בני נוער מובילים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בשעה זו מתקיימת בישראל וברחבי העולם , בה דורשים בני נוער וילדים מן הממשלות לפעול מיידית ולנקוט בצעדים משמעותיים בכדי לבלום את משבר ה. המפגינים קוראים "אקלים או כלום", "אם אין לעולם עתיד, למה לי להיות תלמיד" ו"דורשים צדק אקלימי". בהפגנה שנערכה בחודש ספטמבר השתתפו כ-7 מיליון איש ברחבי העולם שהתאחדו תחת אותה מטרה משותפת, והצטרפו אליה גם אנשי ציבור עסקים רבים שהשביתו את פעילותם ויצאו אל הרחובות.

בישראל מתקיימת הפגנה כעת במרכז תל אביב, כשאלף שמשתתפיה צועדים לאורך רחוב רוטשילד לעבר כיכר הבימה, שם יקיימו מיצג מחאה. המפגינים דורשים מן הממשלה להכריז על מצב חירום אקלימי - אך מבהירים כי לא יסתפקו בכך ודורשים שינוי מדיניות ביצוע צעדים ללא פשרות, בהם מעבר לאנרגיות מתחדשות, איפוס פליטות גזי החממה עד 2025, והפסקת השקעה ופיתוח של תעשיות הנפט והגז הטבעי - גם הוא דלק מאובן מזהם. מתי וכוכי מכליל, הגיעו עם שני ילדיהם כל הדרך מכליל הצפונית אל ההפגנה במרכז תל אביב. "יש לנו ילדים ואנחנו רוצים שיהיה להם עולם גם כן. הגיע הזמן לשינוי. אנחנו צריכים להיות יותר מוסריים ולא חזיריים. אי אפשר להשתמש במשאבים ולזהם כאילן אין מחר. הילדים כאן רוצים את המחר והם צודקים. ויש פתרונות להכל, זה לא נתפס שלא משתמשים בהם. הילדים שלנו יודעים שצריך לשמור על האדמה, המים והאוויר".

בכיכר הבימה הקימו המפגישים מיצג, בו נכנסו פעילי המרד בהכחדה ומגמה ירוקה לבריכה בכיכר, כשם אוחזים לוח גדול והשקוע בבריכה, כשהוא מדמה את מלון דן הצמוד לחוף הים. עד 2050 צפוי גובה פני הים לעלות בכחצי מטר ועד סוף המאה במטר, בשל משבר האקלים. מלון דן, לפי המוחים, הוא בין המבנים הראשונים שייפגעו. "למה להשקיע כסף בתיירות, בבנייה מחודשת, בתשתיות בבתי מלון חדשים על הים, כשעוד עשרות שנים זה יילך לפח", שואלים המוחים.

"אני רוצה להשפיע", אומרת ניקה בת ה-14. "זה לא בסדר ששורפים את האמזונס, שקואלות באוסטרליה מתות. מה שקורה בעולם נוראי וצריך להפסיק את זה. הפוליטיקאים לא מקשיבים לנו. צריך להכריז על מצב חירום אקלימי מיד. ההורים שלי חושבים שאני צריכה להיות בבית הספר וללמוד מתמטיקה ושזה מה שישפיע, אבל זה לא נכון. משבר האקלים בוער עכשיו". ניקה הצטרפה למחאה בחודש ספטמבר, כשהצליחה לשכנע חברה מבית הספר להצטרף אליה להפגנה והחלה לעקוב אחרי הפעילות באינסטגרם. "הנושא הזה ישפיע עליי בעתיד, ואם לא נעשה משהו עכשיו - לא נוכל לתקן את זה בעתיד. אנחנו נגיע לנקודת אל חזור, במיוחד עכשיו כשטראמפ יוצא מהסכם פריז, למרות שארה"ב זו אחת המדינות שמזהמות הכי הרבה", היא אומרת.

"ימי שישי בשביל העתיד"

הילדים המפגינים היום, בחלקם הגדול, נעדרים מבית הספר. התנועה העולמית "ימי שישי בשביל העתיד", אותה הקימה האקטיביסטית השוודית בת ה-16 גרטה טונברג, מאגדת תלמידים לשביתות בימי שישי על פני לימודים - שכן משבר האקלים מסכן את עתידם של התלמידים ולכן, לדבריהם, לימודיהם עלולים להיות חסרי חשיבות. בישראל - מערכת החינוך לא מביעה תמיכה בתלמידים, והם נדרשים לקבל תמיכה פרטנית ממוריהם. השבוע התמונה החלה להשתנות; עיריית תל אביב מעודדת את התלמידים לצאת לרחובות ולהפגין למען האקלים, וחברת המועצה סיגל אהרוני ויצמן הוציאה מכתב למנהלי בתי הספר, בו קראה להם לתמוך בתלמידים.

"הדור הצעיר, הילדים והנוער שלנו, מבין שהעתיד שלו מאוים ונתון בסכנה. עכשיו, יותר מתמיד, זה הזמן לצעוד לצידם", כתבה. "דוחות מדעיים רשמיים מראים מעבר לכל ספק שאנחנו נמצאים בעיצומו של משבר אקלימי ואקולוגי עולמי. פליטות גזי החממה, כתוצאה משריפת דלקים פוסיליים, יחד עם כריתת היערות, מביאים להתחממות כדור הארץ בצורה שמסכנת את השגשוג ואף החיים של ילדינו". ועד ההורים המרכזי של תל אביב יפו, הכריז כי הוא מצטרף להפגנות וקרא להורים להתגאות בתלמידים ולהצטרף אליהם.

בית הספר לטבע דרבן את תלמידיו להכין שלטים ולצאת להפגנה. כיתה שלמה הגיעה לכאן וצועדת יחד עם ההורים שהגיעו לתמוך. "באתי למחאה עם הכיתה שלי בשביל לנסות להשפיע על ממשלות העולם וממשלת ישראל ולהסב את תשומת ליבם למשבר האקלים, כי אחרת לא נוכל לחיות בכדור הארץ", אומר אלון לשם בן ה-10, המלווה באימו מאיה גלזרמן-לשם, החברה ביוזמה "הורים למען האקלים". נינה קריספין-לסקי בת ה-10, גם היא מבית הספר לטבע, מבקשת מהמבוגרים להקשיב לה: "אני רוצה להגיד למבוגרים לשמוע את הדעות שלנו, לנקוט צעדים כדי לשמור על העולם. הגדולים מזהמים את העולם ואנחנו הילדים משלמים את המחיר עכשיו ונשלם כשנגדל".

בתוך כך נכנסה השבוע קבוצה חדשה לפעולה, במטרה לתמוך בתלמידים ולהפגין סולידריות עמם; "מורים למען האקלים". השבוע הם התכנסו למפגש התנעה ראשון בהשתתפות עשרות מורים, בשולי "ועידת האקלים הישראלית". תנועות כאלו קיימות ברחבי העולם, לרוב בשם Teachers For Future, לצד תנועות של הורים, כמקור תמיכה ל Fridays For Future , תנועת התלמידים שמכה גלים בשנה האחרונה וסוחפת מיליוני תומכים. "המטרה שלנו היא לפעול ביחד מול האתגרים הללו במוקדי פעולה מגוונים, בכיתות עם התלמידים, ביוזמות ופרויקטים בית-ספריים ואזוריים, ברתימה של הצוות וההנהלות של בתי הספר", מספר ליאל בירן, מורה מירושלים. "נעבוד על שכנוע של גורמי משרד החינוך לקדם את הנושא, ונתמוך במחאת הנוער ברחובות, בלמידה משותפת, העמקת הידע שלנו ופיתוח של כלים להתמודדות שלנו ושל התלמידים שלנו עם מצב החירום האקלימי".

התלמידים קיוו לגייס למאבק או לפחות להבעת סולידריות רחבה את חברי הכנסת הישראלים, אך במובן הזה נרשמה אכזבה מהדהדת. רק שתי חברות כנסת הגיעו היום להביע סולידריות עם המפגינים - סתיו שפיר ומיקי חיימוביץ', פעילת סביבה ותיקה שהתמודדה לכנסת בכדי לקדם את הנושא הקרוב לליבה. "הנערים והנערות הללו מוחים למען העתיד שלהם כי הם יודעים שאין לממשלת ישראל, בניגוד לממשלות רבות בעולם, תכניות ארוכות טווח. הם מבינים שהממשלה לא דואגת לעתיד הסביבה, הבריאות ושמירה על כדור הארץ אלא רק להישרדות פוליטית מידית וכיבוי שריפות", אמרה חיימוביץ'. "אנחנו במצב חירום אקלימי, והממשלה צריכה לנהוג בהתאם, לעבור לאנרגיות מתחדשות, לטפל בפלסטיק המזהם ובמיחזור ראוי, להוציא את התעשיות המזהמות מאזור מפרץ חיפה ולנקוט בשורה של צעדים למען עתיד הנוער הזה ולמען כולנו , התנועה שלהם דוחפת אותי ומעודדת אותי ואנחנו מחויבים לנושא הזה".

שפיר הוסיפה כי "בני נוער בכל העולם מבינים מזמן שחייבים לקחת בידיים את העתיד שלנו כאן. העובדה שהם אלה שמובילים את המאבק הזה על כדור הארץ מפיחה תקווה גדולה בתוך הימים החשוכים שאנחנו נמצאים בהם. בזמן שכל הפוליטיקה עסוקה בעבר ובמלחמות על אינטרסים קטנים - דור העתיד מסתכל על התמונה הגדולה ודואג לעתיד של כולנו, והם ראויים למנהיגות שסוף סוף תסתכל קדימה בשבילם".

גם ציפי ברנד, סגנית ראש עיריית תל אביב, הצטרפה למחאה לאחר שלקחה חלק בבוקר של הרצאות בנושא אקלים שנערך בתיכון עירוני א'. "הגעתי לצעדה יחד עם בני נוער ותושבים שהחליטו לוותר על המבצעים ולהימנע משופינג המוני במטרה אחת ברורה - להגביר את המודעות ולדאוג שכולנו נשמור הסביבה", אמרה ל"גלובס". "הדרך לשינוי אמיתי מתחילה מלמטה, מהנוער, ועלינו לתת להם את הגב המלא ומלוא התמיכה. אנחנו רוצים שיגדלו פה בני נוער איכותיים, ביקורתיים עם מודעות ציבורית וחברתית גבוהה".

מצב חירום אקלימי באירופה

באופן סמלי, רגע לפני ההפגנות הגדולות, הכריז אמש הפרלמנט האירופי על "מצב חירום אקלימי", והפציר במדינות האיחוד להתחייב לאיפוס פליטות הפחמן שלהן עד שנת 2050, כשברקע מזהירים 11 אלף מדענים מ-150 מדינות שונות כי לאנושות צפוי "סבל בל יתואר" אם לא תפעל נגד משבר האקלים. המדענים התריעו כי אין לנו זמן לאבד, וכתבו בהצהרתם: "משבר האקלים הגיע ומתרחש מהר יותר מכפי שחזו רוב המדענים. הוא חמור יותר מהתחזיות, מאיים על מערכות אקולוגיות ועל עתיד האנושות".

ההפגנות מתרחשות ימים ספורים לפני פתיחת ועידת האקלים של האו"ם שתתקיים במדריד, ובה יתכנסו המדינות בכדי לדון ביעדי הסכם פריז, שמטרתו להגביל את עליית הטמפרטורה הגלובלית הממוצעת עד סוף המאה בטווח של 1.5-2 מעלות צלזיוס. במהלך הוועידה יציגו המדינות את התקדמותן בנושא צמצום פליטות הפחמן, ויציבו יעדים לשנים הקרובות. ההסכם הינו וולונטרי וחסר תוקף מחייב, ולכן עולה החשש כי מדינות רבות כלל לא עומדות ביעדים אותם הציבו לעצמם. בנוסף, ארה"ב - אחת משתי המדינות האחריות לפליטות הפחמן הגבוהות ביותר בעולם, נסוגה מן ההסכם עם כניסת דונלד טראמפ לשלטון ופועלת כעת באופן הפוך למטרותיו ורוחו.

אחת התנועות המובילות את ההפגנות העולמיות ובוחנות מקרוב את צעדי הממשלות ואת יישום הסכם פריז, היא "המרד בהכחדה" (XR). פעילי התנועה דורשים מהממשלות ברחבי העולם להכריז על מצב חירום אקלימי, לספר לאזרחים את האמת בנוגע למשבר האקלים ולפעול מיד לטיפול בו. "תנועת XR אינה רואה שמנהיגי העולם לוקחים מספיק ברצינות את המצב חירום עליו מצביע הקונצנזוס המדעי", אומרים היום פעילי התנועה, ומספרים כי ישראל בשיתוף עם XR העולמי מתכננת להפגין נוכחות של אלפי פעילים בוועידת האקלים הקרבה במדריד. על פי שעה, 3 סירות ענק עם פעילי XR מרחבי אירופה עושות דרכם לוועידה, והפעילים מתכננים פעולות שתפקידן להזהיר כי אי עמידה ביעדים תוביל למצב בלתי הפיך לעתיד האנושות.

"אנחנו רואים כאן היום שוב אנשים שמתאחדים, יוצאים לרחובות ונחושים להתמיד בכך. המסר שלנו הוא שממשלת ישראל אינה יכולה להמשיך כרגיל בשעה שמשבר האקלים תובע פעולה מיידית, במלוא המחויבות, ובשעה שמדינות, ערים והאיחוד האירופי כולו מכירים במצב החירום האקלימי שבו אנחנו נמצאים, כצעד ראשון להתמודדות אמיתית עם המשבר", אומר ד"ר אלון אלירן, מתנועת המרד בהכחדה ועץבעיר. "הסימנים של משבר האקלים נמצאים איתנו כאן גם היום, בתל אביב. כולנו עדים לבצורת מתמשכת, ליובש הקיצוני, ולמערך העונות שהשתבש. ההשלכות הן נרחבות, על כל תחומי החיים: משק המים, החקלאות והטבע, והן רק ילכו ויחריפו בשנים הקרובות. בעוד שהטמפרטורה הממוצעת בעולם מאז תחילת העידן התעשייתי עלתה במעלה אחת, הטמפרטורה בישראל עלתה כבר בממוצע בשתי מעלות, והאזור שלנו נתון לסכנה מוגברת של בצורות והתייבשות ברמה המסכנת במיוחד את תנאי המחיה שלנו. תופעות של הגירה, פליטים, והחמרה של מצוקות קיימות במזרח התיכון נובעת משינויים אלו והתעלמות מהם היא קבירת הראש בחול".

הידעת? משבר האקלים הינו תוצאה ישרה של עליית ריכוז גזי החממה באטמוספירה, המובילה לעליית הטמפרטורה העולמית הממוצעת. ההתחממות גורמת גם לעלייה בתדירותם של אירועי מזג אוויר קיצוניים (גלי חום, בצורות, שריפות ענק, סופות עוצמתיות ושיטפונות), ובנוסף התחממות האוקיאנוסים והמסת קרחוני הקטבים מובילות לעליית גובה פני הים ומצב שבו אזורים שלמים עומדים בפני סכנת הצפה.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
מחאת בני הנוער: מאות אנשים בתל אביב דורשים צדק אקלימי

# data[].attributes.attachment_link.description
בשעה זו מתקיימת בישראל וברחבי העולם , בה דורשים בני נוער וילדים מן הממשלות לפעול מיידית ולנקוט בצעדים משמעותיים בכדי לבלום את משבר ה. המפגינים קוראים "אקלים או כלום", "אם אין לעולם עתיד, למה לי להיות תלמיד" ו"דורשים צדק אקלימי".

# data[].attributes.body
מתכון לבריאות טובה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
28 ביולי 2019

כאשר אנו יוצאים לטבע, רובנו מרגישים תחושת שחרור ורוגע: השקט הטבעי מקיף אותנו, הנשימות עמוקות יותר והאוויר נקי וצלול. אך האם התחושות האלו רלוונטיות רק לפרק הזמן שבו אנחנו מבקרים בטבע? ועד כמה באמת השהות בטבע יכולה להשפיע עלינו במסגרת אורח החיים המערבי?

התחזית לשנת 2050 צופה כי אוכלוסיית כדור הארץ עשויה לגדול לכ-10 מיליארד בני-אדם. על פי תחזיות מחמירות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בישראל צפויה האוכלוסייה למנות כ- 15 מיליון נפש. לאור מגמה זו, השטחים הפתוחים בישראל צפויים להמשיך להצטמצם לטובת שימושי קרקע אחרים - עירוניים, תעשייתיים ומסחריים. בשנים האחרונות ישראל מאבדת בממוצע 10-13 קמ"ר של שטחים פתוחים בשנה.

במקביל, בשנים האחרונות מספר גדל והולך של עדויות אפידמיולוגיות מצביעות על כך שחשיפה גדולה יותר לסביבה טבעית (כגון פארקים, יערות וחופים) קשורה לבריאות ולרווחה טובים יותר. מחייה באזורים ירוקים נקשרת לשיעורים נמוכים של תמותה, של תחלואה במחלות נשימתיות, מחלות לב, סכרת מסוג 2, השמנת יתר ומחלות פסיכיאטריות. מחקרים נוספים מראים שסביבה ירוקה תורמת להתאוששות מהירה יותר ממחלות והפחתת לחצים, חרדות ועייפות, ושחשיפה לסביבה ירוקה מפחיתה סיכון ללדת תינוקות במשקל לידה נמוך, וקריטית להתפתחות פיזית, קוגניטיבית ונפשית תקינה של ילדים ונוער.

הממצאים הללו מעודדים ונותנים תקווה כי אנשים שנחשפים לטבע יכולים ליהנות מבריאות טובה יותר; אך הם אינם נותנים מענה לשאלה - כמה חשיפה לסביבה ירוקה יכולה לחולל את השינוי?

119 דקות לא מספיקות

מחקר חדש, שנערך על ידי חוקרים מאנגליה ופורסם באחרונה בכתב העת Scientific Reports, מצא כי אנשים שמבלים לפחות 120 דקות בסביבה טבעית בשבוע ממוצע, כמו פארקים עירוניים, יערות, שמורות טבע וחופים, מדווחים באופן משמעותי על בריאות טובה יותר ועל הנאה וסיפוק מחייהם מאשר אלה שאינם מבקרים בסביבה הטבעית במהלך שגרתם השבועית. במחקר לא נמצאה השפעה מובהקת דומה בקרב אנשים שביקרו בטבע למשך פחות מ-120 דקות בשבוע.

ייחודו של המחקר בהיקפו הגדול. המחקר נערך בין השנים 2016-2014 ונעשה בו שימוש בנתונים של קרוב ל-20,000 אנשים החיים באנגליה, שהתבקשו לקחת חלק בסקר כחלק מסקרי סטטיסטיקה שנערכים מטעם ממשלת בריטניה. הנתונים נאספו באמצעות ראיונות פנים אל פנים, ונערכו לאורך כל השנה ובכל רחבי אנגליה, זאת על מנת למנוע הטיות גיאוגרפיות ועונתיות בניתוח הנתונים. כחלק מהראיונות, המרואיינים נשאלו לגבי תדירות ביקוריהם (כמות וזמן) בסביבה טבעית במהלך השבוע, והתבקשו לדווח על תחושת הבריאות העצמית שלהם ועל מידת הסיפוק וההנאה מחייהם. דיווחים מסוג זה נחשבים כמייצגים באופן אמין את מצבם הבריאותי של המשתתפים במחקר.

הממצא המרכזי, כאמור, הוא ש-120 דקות של חשיפה לטבע משפרות את מצבם הבריאותי של הנשאלים. ממצאים נוספים של המחקר מראים כי אין זה משנה אם 120 הדקות הושגו בביקור בודד או על פני כמה ביקורים קצרים יותר במהלך השבוע, ושסף 120 הדקות חל על גברים ונשים כאחד, על מבוגרים וצעירים, על פני קבוצות תעסוקתיות ואתניות שונות, בקרב אלה החיים באזורים עשירים ועניים ואף בקרב אנשים עם מחלות ממושכות או בעלי מוגבלות. עד כה, מחקרים וממצאים מדעיים לא שיקפו כמה זמן באמת אנחנו צריכים להיות בטבע על מנת שהביקור ישפיע על בריאותנו.

לדבריו של ד"ר חגי לוין, ראש המסלול לבריאות וסביבה בבית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטה העברית-הדסה, "יציאה לטבע משפרת את הבריאות הפיזית והנפשית. התפיסה כי הקשר בין האדם לטבע הוא חיובי לבריאות היא בעלת שורשים היסטוריים ותרבותיים, אך גם מאוד אינטואיטיבית והגיונית. אמנם המחקר לא בדק את המצב הפיזיולוגי של המרואיינים, אלא את תפיסת הבריאות העצמית שלהם, אך זה לא פחות חשוב ממדדים פיזיולוגיים".

המלצה ליציאה לטבע

לדברי החוקרים, המחקר שופך אור נוסף על הקשר בין בריאות פיזית, תחושת הרווחה הגופנית, הנפשית והחברתית לשהות בסביבה טבעית. רוב הביקורים בטבע במחקר התרחשו במרחק של כשני קילומטרים בלבד מביתם של המרואיינים, כך שגם ביקור בשטח הירוק העירוני המקומי נמצא מספיק. הממצאים הנוכחיים למעשה מהווים המלצה ליציאה לטבע על מנת לקדם בריאות בסיסית ותחושת רווחה, כאשר שעתיים בשבוע בסך הכל הן בהחלט יעד מציאותי בעבור אנשים רבים, במיוחד בהתחשב בכך שפרק זמן הביקור יכול להתפרס על פני שבוע שלם ועדיין לייצר השפעה פיזית ונפשית חיובית.

לדבריו של לוין, "כיום מרבית מתושבי ישראל גרים בערים, והמצב החדש הוא שילדים ומבוגרים שחיים בערים כמעט ואינם נחשפים לשטחים טבעיים ופתוחים, שנעלמים בשל הפיתוח הגובר. בעבר השהות בסביבה הטבעית הייתה שכיחה, והיום הגענו למצב שהיעדר חשיפה לטבע הוא המצב השכיח. לכן, כאשר אנו מסתכלים על התכנון לטווח הרחוק במדינת ישראל, חשוב לשמר שטחים פתוחים בצדי הערים ובתוכן".

עוד הוא מוסיף כי "כאיש שעוסק בבריאות הציבור, חשוב לי לדאוג שהבחירה הבריאותית של אנשים תהיה קלה, נגישה ובחינם, ושהסביבה הטבעית תהיה זמינה. המגמה היא שהרפואה תגיב באופן מהיר לתובנות המתחלפות ביחס לדרכי טיפול שונות, ואולי בעתיד יהיה אפילו מקום ברפואה הקונבנציונלית למתן מרשם למטופלים לחשיפה לסביבה הטבעית".

בעקבות הכתבה ב"זווית" הסיפור פורסם גם ב- הארץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
איכות הסביבה

# data[].attributes.attachment_link.title
מרשם לשעתיים בטבע

# data[].attributes.attachment_link.description
28 ביולי 2019 כאשר אנו יוצאים לטבע, רובנו מרגישים תחושת שחרור ורוגע: השקט הטבעי מקיף אותנו, הנשימות עמוקות יותר והאוויר נקי וצלול. אך האם התחושות האלו רלוונטיות רק לפרק הזמן שבו אנחנו מבקרים בטבע? ועד כמה באמת השהות בטבע יכולה להשפיע עלינו במסגרת אורח החיים המערבי?

# data[].attributes.headline
קומפוסטציה - פסולת אורגנית הופכת לזהב

# data[].attributes.subject
קומפוסטציה - פסולת אורגנית הופכת לזהב

# data[].attributes.headline
טובעים בפלסטיק: גמילה משימוש בפלסטיק חד פעמי

# data[].attributes.subject
טובעים בפלסטיק: גמילה משימוש בפלסטיק חד פעמי

# data[].attributes.headline
ליקוט צמחי מאכל בעיר - סעודות מהטבע

# data[].attributes.subject
ליקוט צמחי מאכל בעיר - סעודות מהטבע

# data[].attributes.headline
היחסים בין האדם לטבע

# data[].attributes.subject
היחסים בין האדם לטבע

# data[].attributes.headline
צמצום בזבוז מזון

# data[].attributes.subject
צמצום בזבוז מזון

# data[].attributes.headline
גידול מזון בעיר

# data[].attributes.subject
גידול מזון בעיר

# data[].attributes.headline
שריפות באמזונס

# data[].attributes.subject
שריפות באמזונס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מה יקרה אם נגיע לנקודת האל-חזור ויער האמזונס ייעלם? תרכובת האטמוספירה תשתנה ויתוסף אליה CO 2, שיתמוסס במימיי האוקיינוסים ויהפוך אותם לחומציים יותר. עקב כך, האלמוגים יגוועו, וכך גם מיקרואורגניזמים דוגמת הפלנקטון, שמשמש מזון לחיות הים. האיזון הימי יופר, והדגה תעמוד בסכנת חיים.

כשבאמזונס לא יהיו עצים, דבר לא יחזיק את האדמה. הגשם שישטוף אותה ייצר שחיקה של הקרקע, שתהפוך ללא פוריה. אל דלתת האמזונס תיסחף כמות רבה של חול, שעלולה להגדיל את שטח היבשה על חשבון האוקיינוס.

צמחי היער משחררים לאטמוספירה אדי מים רבים - בתהליך שנקרא דיות - שהופכים לעננים אשר מייצרים גשם. לפי הערכות 10%-15% מכל אדי המים באטמוספירה, מיוצרים על-ידי הצמחים. עץ אלון אחד יכול לייצר 15 אלף ליטרים של אדי מים בשנה והאמזונס, היער הגדול בעולם, מייצר את הכמות הגדולה ביותר ומחזיק את עצמו בחיים.

אם כמות הצמחים תופחת, תהליך הדיות ייפגע, הגשם באזור יופחת, הלחות תרד, הטמפרטורה תעלה, והאזור יהפוך מדברי. היער יוחלף באדמה מצולקת וחרוכה.

■ יותר גרוע מצ'רנוביל: "האמזונס הוא אסון גלובלי בסדר גודל שאנחנו לא מכירים"

הנזק יגיע גם לארה"ב

האימפקט הגדול ביותר יהיה על האקלים המקומי והעולמי. בשנים האחרונות החלו יותר ויותר בצורות ועונות יבשות באזור האמזונס - חלקן בשל בירוא העצים. לפי חוקרים מפרינסטון, מצב זה עלול להשפיע על כל דרום אמריקה, צפון אמריקה וארה"ב - המשקעים יפחתו והבצורות ירבו.

"בירוא יערות הגשם יכול להעלות את הטמפרטורות בעולם בכ-0.7 מעלות צלזיוס. בהסכם פריז טיפסו על הקירות ורבו על עלייה של חצי מעלה, בין 1.5 ל-2 מעלות, שיכולה לפי הטענה לגרום למשבר אקלימי בלתי הפיך. גוויעתו של האמזונס לבדה יכולה לייצר חלק גדול מהעלייה הזאת", מסביר פרופ' דן יקיר, חתן פרס ישראל מהמחלקה למדעי כדור הארץ וכוכבי הלכת במכון ויצמן למדע.

הוא מוסיף כי "ההתחממות הגלובלית מובילה לעליית מפלס פני הים. התחממות מעבר ל-2 מעלות עשויה להוביל לעלייה של כמטר בגובה פני הים עד סוף המאה הזו. מתחת לגובה הזה חיים עשרות מיליונים של בני אדם שיצטרכו לעקור מבתיהם. אם אזורי גידול המזון יעברו, לדוגמה, מאירופה וארה"ב לאלסקה ולרוסיה, בשל שינויי הטמפרטורה, גם אז צפוי שמיליוני אנשים יאלצו לנדוד בעולם. אלו יהיו שינויים מרחיקי לכת שיהיה קשה להתמודד איתם ללא זעזועים קשים".
מה העולם צריך לעשות?
"צריך לעצור את השריפות שמשתוללות שם, לעזור לחידוש היער ולהפסיק את הבירוא. האירופאים צועקים געוואלד, אבל שוכחים שבאירופה ובארה"ב השמידו יערות בקנה מידה עצום במשך מאות שנים כאשר הידע על הקשר לאקלים לא היה קיים. הם צריכים היום לפצות על נזקי העבר ולעזור לברזילאים, לא רק לצעוק עליהם. שטחי החקלאות בברזיל הם כ-30% משטח המדינה. באירופה ובארה"ב הם 40%-60% בגלל שלא הפריעו לאבותיהם לכרות יערות.

"צריך לעזור לברזילאים לשכלל את החקלאות, כי היום היא לא מספיק אפקטיבית. צריך לזכור שחלק מהמוטיבציה של הברזילאים לבירוא היערות טמונה בצריכת הבשר, השמן והעץ בעולם. לצעוק עליהם לא לייצר בזמן שאנחנו דורשים עוד, זו חוכמה קטנה. הקטנת הצריכה שלנו תסייע רבות להקטנת המוטיבציה שלהם לבירוא יערות הגשם.

"האמזונס, כמו נכסים אקולוגיים אחרים, מציג שאלות עקרוניות. האם הוא 'יער פרטי' של הברזילאים, או אקוסיסטם הכרחי לעולם, שפגיעה בו תשפיע באופן משמעותי על כולנו. כמו שכולנו חולקים את האטמוספירה והמים ולא סביר שחלקנו נזהם אותם, כך לגבי האמזונס. קשה לשייך אותו למדינה אחת ולמשטר מקומי בלתי צפוי. מי שמשפיע על נכסים משותפים - לא יכול למנוע התערבות כי זה בשטח המדינה שלו".

פרופ' יואב יאיר, דיקן בית ספר לקיימות במרכז הבינתחומי, מתייחס לפעילות העולמית בנושא ואומר כי "עמנואל מקרון איים שה-7 G יפעלו בנושא. כשהנשיא ז'איר בולסונארו הבין שכלכלת ברזיל עלולה להיפגע, הוא החל לעשות צעדים, גם אם צעק ברקע שמדובר בקולוניאליזם והמשיך להאשים בצורה הזויה את ארגוני הסביבה. צריך להכאיב איפה שכואב.

"אפשר להתנות את הסכם הסחר החופשי במשא ומתן של האיחוד עם המדינות הגובלות באמזונס. גם לתקשורת יש אחריות לא להרפות מהנושא הזה. ברגע שירגישו שהתקשורת עברה לדבר על כדורגל או על הריאליטי הבא, יחזרו לכרות יערות. אם לא נראה הקטנה דרמטית במספר השריפות, צריך להציף את זה ולדרוש מהברזילאים לעשות את העבודה".
מה יקרה אם נאבד את האמזונס?
"תחשבי שאת נושמת עם שתי ריאות בגוף אנושי בריא, ועכשיו מישהו תופס אותך, עושה לך ניתוח אכזרי ומוציא לך חצי ריאה ומבקש ממך להסתדר. זה דומה לתהליך האקולוגי שיקרה. הביוספרה תספוג פגיעה ותתקשה לשחרר חמצן".

"האמזונס, כמו נכסים אקולוגיים אחרים, מציג שאלות עקרוניות חשובות. האם הוא 'יער פרטי' של הברזילאים, או אקוסיסטם הכרחית לעולם, שפגיעה בו תשפיע באופן משמעותי על כולנו. כמו שכולנו חולקים את האטמוספירה והמים ולא סביר שחלקנו נזהם אותם, כך לגבי האמזונס. קשה לשייך אותו למדינה אחת ולמשטר מקומי בלתי צפוי. מי שמשפיע על נכסים משותפים - לא יכול למנוע התערבות כלשהי כי זה בשטח המדינה שלו".

פרופ' יואב יאיר, דיקן בית ספר לקיימות במרכז הבינתחומי, מתייחס לפעילות העולמית בנושא ואומר כי "מקרון איים שה-7G יפעלו בנושא. כשהנשיא ז'איר שבולסונארו הבין שכלכלת ברזיל עלולה להיפגע, הוא החל לעשות צעדים, גם אם צעק ברקע שמדובר בקולוניאליזם והמשיך להאשים בצורה הזויה את ארגוני הסביבה. צריך להכאיב איפה שכואב. אפשר להתנות את הסכם הסחר החופשי במשא ומתן של האיחוד עם המדינות הגובלות באמזונס. וגם לתקשורת יש אחריות לא להרפות מהנושא הזה. ברגע שירגישו שהתקשורת עברה לדבר על כדורגל או על הריאליטי הבא, יחזרו לכרות יערות. אם לא נראה הקטנה דרמטית במספר השריפות, צריך להציף את זה ולדרוש מהברזילאים לעשות את העבודה".
מה יקרה אם נאבד את האמזונס?

"תחשבי שאת נושמת עם שתי ריאות בגוף אנושי בריא, ועכשיו מישהו תופס אותך, עושה לך ניתוח אכזרי ומוציא לך חצי ריאה ומבקש ממך להסתדר. זה דומה לתהליך האקולוגי שיקרה. הביוספרה תספוג פגיעה קשה ותתקשה לשחרר חמצן".

ההרס לא עוצר

בוועידת האקלים של האו"ם בשנת 2010, חברי הפורום הבינלאומי למוצרי צריכה, הבטיחו לסיים את בירוא היערות עד שנת 2020, על-ידי מציאת חלופות מקיימות לגידול בקר, שמן דקלים, סויה להאכלת חיות המשק וסחורות מבוקשות אחרות. בתחילת שנת 2019 גרינפיס פנו ליותר מ-50 חברות החתומות על המסמך וביקשו מהן להציג את ההתקדמות שלהן להפסקת הרס היערות.

לפי גרינפיס, ממעט המידע שנחשף, מקור כל הסחורות של החברות עדיין מגיע מיצרנים וסוחרים המעורבים בהרס יערות הגשם, כשאף אחת מהחברות לא הציגה מאמץ משמעותי לסיים את הקשר עמם או לדרוש מהם לפעול באחריות. גרינפיס מאשימים את אותן חברות בכריתת 500 מיליון דונם של יערות במהלך אותו עשור.

כך תצילו את יערות הגשם

צמצמו צריכת בשר. ובנוסף הקפידו לוודא שהמזון שאתם צורכים נסמך על שרשרת אספקה נקייה. השריפות הן תוצאה של בירוא יערות, לטובת הקמת משקים לגידול בקר לצריכת אדם ומזון עבורו. אוכלוסיית העולם צפויה להגיע ליותר מ-9 מיליארד בני אדם ב-2050, אך שטח כדור הארץ מצומצם וצריכת הבשר חייבת לרדת אם נרצה להפחית את פליטות הפחמן, לשמור על הקרקע ולהפסיק לברא את היערות. ישראל היא המדינה הרביעית בעולם בצריכת בשר, כשהממוצע לנפש עומד על 16.3 ק"ג בשר בשנה. אתגר 22 של עמותת אנימלס מציע התנסות של 22 יום בתזונה מהצומח בליווי תזונאית וקהילה תומכת. עד כה נרשמו להתנסות כ-300 אלף איש, מתוכם כ-51 אלף בישראל.

הפעילו לחץ על פוליטיקאים. ההתעוררות העולמית וההפגנות ברחבי העולם בשנה האחרונה הובילו להישג חסר תקדים של הירוקים, שהכפילו את כוחם (22%) בבחירות לפרלמנט האירופי. בנוסף ממשלות רבות בעולם מבצעות כעת צעדים כדי להילחם במשבר האקלים. מודעות ודחיפה ציבורית עשויה להוביל שינוי חסר תקדים.

תירמו לארגונים הנלחמים בבירוא יערות. בשנת 2008 הקימה ממשלת ברזיל את "קרן האמזונס", לה תרמו מדינות ברחבי העולם, והכסף הועבר לארגונים שדאגו לשימור היער. הנשיא בולסונארו הודיע לאחרונה כי כל הכסף שייתרם לקרן יעבור לחוואי הבקר והוביל לסגירת הקרן.

ישנן עמותות הפועלות כדי לנטוע עצים ולשקם שטחי יער, אחרות שמפעילות לחץ על ממשלות ומתעדות את הנעשה בשטח, וכן עמותות העוזרות לילידי היערות לשמר אותם או מלמדות חוואים כיצד לעבד את האדמה בצורה מקיימת.

בוועידת האקלים של האו"ם בשנת 2010, חברי הפורום הבינלאומי למוצרי צריכה, הבטיחו לסיים את בירוא היערות עד שנת 2020, על-ידי מציאת חלופות מקיימות לגידול בקר, שמן דקלים, סויה להאכלת חיותהמשק וסחורות מבוקשות אחרות. בתחילת שנת 2019 'גרינפיס' פנו ליותר מ-50 חברות החתומות על המסמך וביקשו מהן להציג אתההתקדמות שלהן להפסקת הרס היערות. לפי גרינפיס, ממעט המידע שנחשף, מקור כל הסחורות של החברות עדיין מגיע מיצרנים וסוחרים המעורבים בהרס יערות הגשם, כשאף אחת מהחברות לא הציגה מאמץ משמעותי לסיים את הקשר עמם או לדרוש מהם לפעול באחריות. גרינפיס מאשימים את אותן חברות בכריתת 500 מיליון דונם של יערות במהלך אותו עשור.

# data[].attributes.attachment_link.title
מתקרבים לנקודת האל-חזור: איך ייראה העולם ללא האמזונס?

# data[].attributes.attachment_link.description
מה יקרה אם נגיע לנקודת האל-חזור ויער האמזונס ייעלם? תרכובת האטמוספירה תשתנה ויתוסף אליה CO 2, שיתמוסס במימיי האוקיינוסים ויהפוך אותם לחומציים יותר. עקב כך, האלמוגים יגוועו, וכך גם מיקרואורגניזמים דוגמת הפלנקטון, שמשמש מזון לחיות הים. האיזון הימי יופר, והדגה תעמוד בסכנת חיים. כשבאמזונס לא יהיו עצים, דבר לא יחזיק את האדמה.

# data[].attributes.headline
איפה אנחנו ביחס לשני הקצוות המיוצגים בסרטון?

# data[].attributes.subject
איפה אנחנו ביחס לשני הקצוות המיוצגים בסרטון?

# data[].attributes.attachment_link.title
כלים חד פעמיים לנצח - mako

# data[].attributes.attachment_link.description
מתוך "ארץ נהדרת"