# data[].attributes.body
Robotter overtager verden

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Radioaktivitet på 5 minutter

RADIOAKTIVITET: Overalt på Jorden er du udsat for radioaktiv stråling, der både kan smadre vores celler og hjælpe os til at afsløre skjulte kræftsvulster i kroppen. Bliv klogere på alfa- beta- og gammastråling.

# data[].attributes.attachment_link.description
RADIOAKTIVITET: Overalt på Jorden er du udsat for radioaktiv stråling, der både kan smadre vores celler og hjælpe os til at afsløre skjulte kræftsvulster i kroppen. Bliv klogere på alfa- beta- og gammastråling.

# data[].attributes.body
Putin starter 3 verdenskrig. Fordi han er syg i hovedet

# data[].attributes.attachment_link.title
Uhyggelig læsning: Så stor er risikoen for, at tredje verdenskrig bryder ud

# data[].attributes.attachment_link.description
Spændinger mellem USA, Rusland, Kina og Nordkorea spidser til, mens den amerikanske præsident Donald Trump sender krigsskibe mod Nordkorea samtidig med, Kim Jong-un, den nordkoreanske diktaturleder, fortsætter med at teste atomvåben.

# data[].attributes.body
Det sker helt sikkert

# data[].attributes.attachment_link.title
Spil på VM i fodbold 2018 - International - Fodbold

# data[].attributes.attachment_link.description
Spil på VM i fodbold 2018 - International - Fodbold

# data[].attributes.body
Vi glemmer aldrig vikingetiden fordi vi var de store den gang.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hvad levede vikingerne af?

Langt fra alle vikinger deltog i togter og krige. De fleste vikinger var faktisk fredelige bønder, og gården, husdyr og jordbruget var det daglige omdrejningspunkt, fremgår det af Nationalmuseets temaside om vikingerne i Danmark (se kilder). Vikingerne var desuden dygtige håndværkere og bådebyggere. Andre var handelsfolk, der rejste mellem markedspladser eller fra gård til gård og solgte deres varer. Handelskulturen mellem vikingerne var baseret på stor tillid, da der kunne gå lang tid, fra handelsaftalen blev indgået, til at begge parter i en byttehandel fik sine varer eller sin betaling. Afstanden mellem de handlende kunne nemlig være ganske stor, og varerne skulle fragtes fra f.eks. Norge til Island. Vikingerne handlede også med store dele af det øvrige Europa, og de rejste så langt sydpå som til Mellemøsten for at handle. Arabere kom også til Danmark, formentlig for at købe slaver. Man vurderer, at vikingernes eksportvarer især bestod af f.eks. kvæg og tømmer. Handlen var med til at grundlægge nogle af de store byer som f.eks. Ribe i Sønderjylland og Hedeby i Sydslesvig. Nationalmuseet skriver på deres temaside om vikingerne (se kilder), at en stigbøjle kunne byttes lige over med et sværd eller købes for 125 gram sølv, mens en slavinde kostede en ko og en okse. Fire mandlige slaver kunne byttes for en ringbrynje. Selv om byttehandler var almindelige, så blev pengeøkonomien udbredt i løbet af vikingetiden.

Vikingerne tjente også godt på deres togter og plyndringer. De indførte f.eks. systematiske skatteopkrævninger fra englænderne og frankerne, en slags datidens beskyttelsespenge kaldet danegæld. Vikingerne lovede at afstå fra plyndringer til gengæld for penge. I starten var der tale om småbeløb på 100-200 pund sølv, men Knud den Store, der erobrede England, modtog over 80.000 pund i danegæld i 1018. Pengene blev formentligt brugt på at vedligeholde vikingehærene. Det fremgår af Gyldendals åbne encyklopædi (se kilder).

Hvordan var vikingernes samfund indrettet?

Fejlagtigt troede man tidligere, at vikingesamfundet bestod af frie og lige bønder med eget hus, der afgjorde samfundets anliggender i datidens domstole, herredsting, og lovgivende forsamling, landsting. Realiteten var snarere, at ejendomsfordelingen var meget ulige, og kun en mindre del af befolkningen havde fulde politiske rettigheder, fremgår det af Gyldendals åbne encyklopædi (se kilder). Jorden var i vidt omfang opdelt i storgårde, og herremænd havde betydelige godser. Desuden vidner vikingeborgene og andres store byggerier om en kongemagt, der har kunnet organisere samfundets ressourcer.

Harald Blåtand igangsatte f.eks. arbejde på Dannevirke, borge og Jelling-komplekset, der bl.a. rummer runestenen, hvoraf det fremgår, at Blåtand tager æren for at have kristnet danerne. Man formoder, at befolkningen har haft en arbejdspligt i forbindelse med opførelsen af store byggerier. Der har sandsynligvis ikke været nogen fast militær organisation, men kongen udøvede sikkert magt over høvdinge, som på lokalt plan havde den reelle magt. Ifølge Gyldendals åbne encyklopædi om vikingetiden (se kilder) har den kongelige hird, altså kongens militære følge, været kongens afgørende magtinstrument.

Det har været svært at stige i samfundets grader i vikingetiden, hvis man ikke var af fornem slægt. Børn fra ansete familier har gennem arv, ægteskab og ved at indtage fremtrædende roller i vikingetogter haft gode muligheder for opstigning i samfundet, skriver forfatterne til Nationalmuseets bog "Vinkler på vikingetiden" (se kilder). Gode slægtsforbindelser har også skaffet både fysisk og retslig beskyttelse. Omvendt var det for den jævne befolkning svært at bryde den sociale arv. Slægten var dermed afgørende for den enkeltes rolle i samfundet.

Hvordan var forholdene mellem køn og generationer i vikingetiden?

Omkring 90 procent af vikingerne var landmænd, mod tre procent af danskerne i dag, og det var hele familien, der hjalp til med arbejdet. Børnene kunne være hyrder for de græssende dyr, kvindernes plads var i og omkring hjemmet og mændene tog sig af arbejdet i marken, fremgår af bogen "Vinkler på vikingetiden" (se kilder).

De få vikinger, der ikke var bønder, tog bl.a. på togt. Ny forskning viser, at vikingekvinder også har været med på togterne, hvilket strider imod den gængse historiske opfattelse, at det kun var vikingemændene, der koloniserede øer som Island i Nordatlanten. Ifølge Berlingske-artiklen "Kvinder var med om bord på vikingeskibe" (se kilder) har forskere gennem DNA-undersøgelser sandsynliggjort, at kvinderne også var med på skibene, når først fjenden var slået. Opdagelsen synes at modbevise en af hypoteserne om, at vikingernes togter var drevet af mangel på kvinder.

Hvor gik vikingernes togter hen?

Vikingerne er i dag berømte for deres mange rejser, de såkaldte togter, til nær og fjern. De skandinaviske vikinger var dygtige sømænd og bådebyggere, og rejsernes store rækkevidde var mulig på grund af deres højt udviklede sejlskibe. Togterne førte vikingerne så langt som til den arabiske kalifats hovedsæde i Bagdad (Irak) og Konstantinopel (det nuværende Istanbul) i Det Byzantinske Rige i øst og Nordamerika i vest.

Ifølge Nationalmuseets bog "Vinkler på vikingetiden" (se kilder) drog de danske vikinger hovedsageligt til England og Normandiet i Frankrig, mens nordmændene foretrak Skotland, Irland og øerne i Nordatlanten. Således var både Shetlandsøerne, Færøerne og Island mål for bosættelsesprojekter, der udgik fra Norge, ligesom Grønland og Vinland, i dag kendt som Nordamerika, blev opdaget af norske vikinger. Svenskerne rejste østpå til det nordvestlige Rusland. Vikingerne efterlod sig ikke mange skriftlige beretninger om deres færd og motiver. Nogle steder er der dog kortfattede tekster skrevet med runer, der beviser deres rejser til fjerne egne. F.eks. har to vikinger lavet graffiti kirken Hagia Sofia i det nuværende Istanbul i Tyrkiet ved at ridse deres navne, Halvdan og Are, med runer (se kilder).

Hvem var med på togterne?

Vikingetogternes formål kunne være forskelligartede, og togternes mandskab vekslede derfor mellem handelsfolk, lejesoldater, røvere, diplomater, pengeafpressere, opdagelsesrejsende, indvandrere, nybyggere, militær overklasse og overfaldsmænd. Det fremgår af bogen "Vinkler på vikingetiden" (se kilder).

Togterne gjorde vikingerne berygtede i deres samtid i store dele af Europa, og vikingernes piratadfærd kunne få lokalbefolkningerne til at skælve, når vikingebådene nærmede sig kysten. Togterne talte hære med hundredvis af mænd, og de var først og fremmest ude efter bytte for derefter at vende hjem til Skandinavien, men en del af de danske togter endte også med bosættelser i England og Normandiet, det nordlige Frankrig. Nyere forskning peger på, at kvinder også var med i togterne, når først fjenden var slået, og faren var ovre.

Hvilke togter og erobringer blev vikingerne især berømte og berygtede for?

Det er et voldsomt angreb mod et kloster i England 793, der indleder vikingetiden (læs mere i afsnittet "Hvornår levede vikingerne?"), og det skulle blive det første af mange togter til England og Irland, der kulminerer med Knud den Stores erobring af hele landet i 1016, hvilket ses som vikingernes største militære bedrift. I artiklen "Hvilke vikinger var mest barske: Danske eller norske?" fra videnskab.dk (se kilder) fremgår det, at det hovedsageligt var danske vikinger, der erobrede og bosatte sig i England gennem vikingetiden. Særligt den nordøstlige del af England var et populært sted for vikingerne at bosætte sig og det fik navnet Danelagen, dansk lov.

I 800-tallet døjede franskmændene langs Seinen også med vikingetogter, og danerne belejrede bl.a. Paris. Vikingeskibenes lave køl gjorde dem manøvredygtige i Europas floder, så de kunne trænge dybt ind i fastlandet. I artiklen "Hvilke vikinger var mest barske: Danske eller norske?" fra videnskab.dk (se kilder) står det beskrevet, hvordan vikingerne jævnligt plyndrede byerne langs flodbredden, og truede med at brænde byerne ned, hvis ikke de betalte de danske vikinger en betragtelig sum.

I samme artikel er beskrevet, hvordan vikingehøvdingen Rollos togter blev for meget for frankernes konge Karl den Enfoldige i 911. Rollo fik tilbudt herredømmet over det nordøstlige område af Frankrig mod en aftale om fred, og efterfølgende kom området til at hedde Normandiet, ordet "normanner" betyder nemlig 'mand fra nord'. Hvorvidt Rollo kan defineres som dansk eller norsk, er historikerne uenige om (se kilder).

Hvordan rejste vikingerne?

Vikingernes lange og omfangsrige togter var muliggjort af deres store erfaring med bådebyggeri. Ifølge undervisningsmaterialet om vikingebådene på forsejl.dk (se kilder) var grundformen på et vikingeskib den samme, man havde brugt i hundredvis af år i jernalderen, men vikingerne forbedrede radikalt skibene ved at tilføre mast og sejl samt køl.

En anden afgørende metode, som vikingerne udviklede til at bygge skibe, kaldes for klinkbygning. Teknikken til at forme mindre træskibe og robåde bruges stadig i dag. Ifølge forsejl.dk gjorde klinkbygning vikingernes skibe modstandsdygtige over for hård søgang på de store have. Vikingernes sejlkultur er også årsagen til måden, vi omtaler højre og venstre side på et skib i dag. Roret sad nemlig ikke på

midten af agterstavnen, som det gør på nutidens skibe, men var altid placeret i den højre side bagtil, kan man læse på forsejl.dk (se kilder). Styrmanden havde et godt overblik herfra, og rorets faste placering gjorde, at vikingerne kaldte højre side styrbord og venstre side bagbord.

Vikingerne langskibe kunne være helt op til 36 meter lange, og de var designet efter specifikke formål. Skibene, der skulle sejle på floderne, fik f.eks. en lav køl og var flade og brede i skroget, mens de søgående skibe fik en dybere køl og ballast til at modstå høj søgang og kraftig vind.

Ifølge artiklen "Hvordan fandt vikingerne rundt i verden?" fra videnskab.dk (se kilder) havde vikingerne ingen kompas at orientere sig med, men kendte til begreberne øst, vest, syd og nord. De brugte landkendinger, f.eks. en bestemt klippe eller bakketop, mundtlige rejsebeskrivelser samt sol, måne og stjernerne til at orientere efter (se kilder).

Hvilken religion dyrkede vikingerne?

Vikingerne bliver i flere historiske kilder beskrevet som hedninge, altså ikke-kristne. Men jo længere vi nærmer os vikingetidens afslutning omkring midten af 1000-tallet, jo flere ser ud til at være gået over til den kristne tro. I anden del af 900-tallet rejser kong Harald Blåtand den største af Jelling-stenene, hvorpå der står skrevet med runer: "Harald konge lod rejse denne sten, den Harald som vandt sig Danmark al, og Norge, og gjorde danerne kristne," fremgår det af bogen "Vinkler på vikingetiden" (se kilder). Men overgangen fra troen på de nordiske guder til kristendommen for skandinaverne var allerede begyndt på dette tidspunkt.

Hvad gik asatroen ud på?

De vigtigste kilder om vikingernes førkristne tro - det som man i dag kalder for asatroen - kommer fra kristne gengivelser i bøgerne Den Ældre Edda og Den Yngre Edda fra den tidlige middelalder. Arkæologiske genstande fra vikingetiden fortæller også historien om de nordiske guder. Thorshammeren var et populært smykke og repræsenterede tordenguden Thor, der med sin hammer Mjølner beskytter menneskeverdenen Midgård. Ifølge bogen "Vinkler på vikingetiden" (se kilder) var Thor den mest populære gud, og han var både gud for krig og frugtbarhed. Andre smykker afbildede kvindelige krigere, valkyrierne, som Odin - gudernes overhoved - sendte til slagmarken for at udvælge de krigere, der skulle dø. De faldne vikinger blev ifølge deres tro bragt til Valhal, Odins bolig i Asgård, gudernes hjem, hvor der ventede flæsk og mjød i rigelige mængder. Valhal var også en slags træningslejr for de faldne vikinger, hvor de forberede sig på kampen mod de fjendtlige overnaturlige væsner kaldet jætterne. Det store slag skulle finde sted ved Ragnarok, jordens undergang, hvor mennesker og guder skulle bekæmpe jætterne og uhyrer som Fenrisulven og Midgårdsormen, en kæmpe søslange, som strakte sig rundt om hele jorden.

Hvilket sprog talte og skrev vikingerne?

Ifølge artiklen "Hvilket sprog talte vikingerne?" i Illustreret Videnskab Historie (se kilder) talte vikingerne et sprog kaldet oldnordisk. Omkring år 1000 var oldnordisk det mest udbredte europæiske sprog og kunne høres fra Vinland i Amerika til Volga i Rusland. Dialekterne varierede dog betydeligt: Danskerne og svenskerne talte f.eks. oldøstnordisk, mens nordmændene talte med oldvestnordisk dialekt. Senere blev det oldnordiske sprog udvandet af sydlig indflydelse, og i dag er det kun islændinge, der ville kunne forstå en viking.

Vikingerne havde også et skriftsprog. Deres skrifttegn var runer, og arkæologer har fundet tusindvis af såkaldte runesten. De mest berømte er de to Jelling-sten fra 900-tallet: den lille sat af kongen Gorm den Gamle til minde om sin hustru, Thyra og den store sat af hans søn Harald Blåtand, hvorpå han erklærer danskerne for kristne (Læs mere om Jelling-stenen i afsnittene "Hvordan var vikingernes samfund indrettet?" og "Hvilken religion dyrkede vikingerne?").

# data[].attributes.attachment_link.description
Vikingerne var i virkeligheden mange ting. De var modige eventyrere, innovative bådebyggere, dygtige handelsfolk og gemene sørøvere. De danske vikinger havde store armbevægelser i datidens Europa, og deres levevis, kultur og rejser trækker dybe spor til ...

# data[].attributes.body
Min farfar til Ol bliver aldrig glemt.

# data[].attributes.body
Det bliver historisk aldrig glemt fordi krigen forgik i hele verden.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Starten på 2. verdenskrig

Invasionen af Polen, som blev indledt 1. september 1939, var startskuddet til 2. verdenskrig. Storbritannien og Frankrig forlangte i et ultimatum Tysklands øjeblikkelige tilbagetrækning, og da det ikke skete, erklærede de to lande krig. Det var dog for sent at redde Polen, som blev tromlet ned af de overlegne tyske styrker.

I april 1940 besatte tyskerne under Operation Weserübung Danmark og Norge, og var nu klar til det store opgør på Vestfronten. I sommeren 1940 vandt tyskerne hurtige sejre over den franske hær og det britiske ekspeditionskorps.

De benyttede en strategi kaldet Blitzkrieg. Som navnet antyder, var det en lynkrigsstrategi, som indebar dybe gennembrud af modstanderens linjer, ofte i form af knibtangsbevægelser. Den engelske hær måtte foretage en storstilet evakuering fra Dunkirk og kort efter kapitulerede Frankrig.

Tyskernes næste mål var en invasion af England. Den blev dog forpurret, da det lykkedes det britiske luftvåben RAF at besejre det tyske Luftwaffe under Slaget om England.

Hovedforløbet i 2. verdenskrig

Året 1941 blev afgørende for udfaldet af 2. verdenskrig. Den 22/6 indledte Tyskland og dets allierede Operation Barbarossa, historiens største militæroperation. 4,5 mio. aksemagtssoldater angreb Sovjetunionen.

Tyskerne vandt en række hurtige sejre, men i Slaget om Moskva lykkedes det Den Røde Hær at stoppe fjenden. Da den russiske vinter satte ind, befandt angriberne sig i en farlig situation, som kun blev værre, da Sovjetunionen fik mobiliseret sin store befolkning og industrielle ressourcer.

En anden afgørende begivenhed indtraf den 7/12 1941, hvor japanerne angreb den amerikanske flådebase Pearl Harbor, og tvang USA ind i krigen. Som industriel supermagt gav USA de allierede en materiel overlegenhed, som blev større dag for dag.

USA vandt en vigtig sejr over den japanske flåde i Slaget ved Midway og trængte under Stillehavskrigen langsomt, men sikkert japanerne tilbage.

Italien havde i 1940 sluttet sig til Tyskland og indledt et angreb på det britiskkontrollerede Egypten. Briterne stoppede dog angrebet, hvor efter tyskerne sendte Afrikakorpset under kommando af Erwin Rommel til undsætning.

Rommel angreb aggressivt og trængte briterne tilbage til El Alamein i Egypten, hvor de forskansede sig op byggede op til en offensiv.

I Slaget ved El Alamein vandt briterne i efteråret 1942 en afgørende sejr, som betød, at aksemagterne på sigt blev drevet ud af Afrika. Dermed var det muligt for de allierede at invadere Italien i 1943.

# data[].attributes.attachment_link.title
2. verdenskrig: Optakten, forløbet og afslutningen

# data[].attributes.attachment_link.description
Invasionen af Polen, som blev indledt 1. september 1939, var startskuddet til 2. verdenskrig. Storbritannien og Frankrig forlangte i et ultimatum Tysklands øjeblikkelige tilbagetrækning, og da det ikke skete, erklærede de to lande krig. Det var dog for sent at redde Polen, som blev tromlet ned af de overlegne tyske styrker.

# data[].attributes.body
Danmark vinder EM i Fodbold for første gang. Det bliver husket fordi det var et stort øjeblik i danske sport.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kildeintroduktion:

I 1992 kom Danmark med til EM i fodbold i Sverige som følge af Jugoslaviens udelukkelse på grund af krigene i det tidligere Jugoslavien. Efter sejr i semifinalen over Holland og finalesejr over Tyskland (2-0) vandt Danmark meget overraskende Europamesterskaberne. Finalen blev kommenteret af Flemming Toft og Preben Elkjær. Flere af deres kommentarer er gået over i historien som symbol på Danmarks sejr. Det danske fodboldhold blev hyldet den sommer, hvor Dronning Margrethe og Prins Henrik fejrede deres sølvbryllup, og Danmark stemte nej til Maastricht-traktaten. Det var derfor en sommer, hvor Danmark og danskheden kom i fokus.

Kampstart

Flemming Toft: "... Kære danskere... knap øllet op, lad propperne springe og Dannebrog kippe. Vi er til en gigantfest, og alle ønskes en rigtig god fornøjelse... Kryds hvad I har, der er ti tæer, ti fingre og hvad man ellers kan finde på. Sat i gang her, danskerne her, altså angribende fra højre mod venstre...".

1.mål

Flemming Toft: "... Forsæt Flemming Povlsen... Henrik Larsen er med inde på midten.. og der kommer John Jensen, jaa-ha-hah, ja-ja-jai, jutlihut, nej-nej-nej... Jamen, jamen, jamen. Nederst i bunken John Faxe Jensen. Og kongelig dansk jubel... Jamen er det ikke bare wunderbar... Prøv at se igen, Flemming Povlsen tager over, der kommer John Jensen, godt set af Flemming Povlsen. Og den er ramt. Danmark i front, spillet knap 19 minutter, en gung mere... Så kan vi godt sætte vand over".

2. mål

Flemming Toft: ".. Claus Christiansen og Vilfort... Vilfort endnu og der Kim Vilfort. JAA, JA, JA, JA, hutlihut... Nej, nej, nej, nej... Det er løgn Preben.. Det passer ikke.. gu gør det så... Danmark foran 2-0...".

12 min. før tid
Flemming Toft: "Franske Jacques Delors, hollandske Van Basten og fantastiske og hvad de hedder og tyske Helmuth Kohl, som vi nu gør Eiskohl... Det er ikke til at tro på. 2-0 til Danmark og vi er 12 minutter fra EM-triumfen...".

5. min. før tid

Flemming Toft: "... Og holdet med de uanede kræfter, der blot ti dage før EM skulle starte fik at vide, at de skulle med i denne turnering".

Preben Elkjær: "Ja, det må give UEFA lidt af nogle problemer må jeg nok sige... så fra nu af ved man aldrig, hvad der kan ske ved et EM. Men det har virkelig givet dem problemer med grupper. Alle de kvalifikationsturneringer og så går et hold hen og vinder, som slet ikke har kvalificeret sig. Og det er den omvendte verden."

Flemming Toft: "Og lidt spekulationer må man også nok sige omkring de utrolige forberedelser, som de andre hold har haft. De har ligget i træningslejr, de har haft hele sigtet på EM siden de kvalificerede sig en gang i november-december sidste år... Og så kommer de danske ferie-drenge og gør det fremragende... Men lad os se.... Riedle!".

Preben Elkjær: "Der er ikke nogen du".

Flemming Toft: "Så kører Flemming Povlsen... Og frispark... Klart frispark".

Preben Elkjær: "Det vil han også gerne have, Flemming... Løber fornuftigt ind foran den tyske spiller, Thom... Og den er hjemme Flemming".

Flemming Toft: "Jeg tror det... Det kan ikke glippe nu...".

Preben Elkjær: "Er du pessimist? Ha-ha-ha-ha".

Flemming Toft: "Nej, men jeg er ved at gøre noget lignende i bukserne i øjeblikket".

Flemming Toft:" ... John Jensen... Laudrup... Og dansk hjørnespark, der resterer tre minutter... En kanon triumf for samtlige spillere. Og økonomisk giver det 300.000 kr. per mand at vinde den her EM-finale, plus det løse, må man også sige".

Preben Elkjær: "Ja, de burde gøre det skattefri".

Flemming Toft: "Så skal vi have en skatteminister til at lytte med".

[Længere pause]

Preben Elkjær: "Ja, de danske tilskuere har betalt dyre siddepladser, men de bruger dem ikke".

Flemming Toft: "Nej, de står og de gynger... Og det må gynge over alt... Vores lille herlige nation, 5 millioner er vi, over for denne gigant, der er på 78 millioner. De har lige så mange registrerede fodboldspillere, som vi har indbyggere...".

Flemming Toft: "Jürgen Kohler... Andreas Brehme... 1 minut tilbage... Hässler.. Og der kommer Schmeichel... Det er ikke Prince Light mere, det er en stor Prins Henrik og Prins Frederik der sidder der, de har det godt...".

[Længere pause]

Flemming Toft: "Og Hässler løber den ud over sidelinien... Og prøv at se de cifre i baggrunden, det er dog et herligt skilt, de har fået sat op".

Preben Elkjær: "Ja, de burde sætte det i stå... Hvad er det. Men vi kan vel så småt begynde at runde af og sige, at det her igen overstiger vores vildeste forventninger. Et dansk hold præget, mærket af alle de hårde kampe, men spillende på en fornuftig måde. Organiseret bagud og med få kontraangreb med meget meget skarpe... Og det ser ud, som om det er slut".

Flemming Toft: "Det er slut, vi har gjort det... igen, det danske fodboldlandshold. Det danske fodboldlandsholds største triumf er en kendsgerning, cifrene har vi her: John Jensen, Kim Vilfort, målscorerne, 2-0 over verdensmestrene i denne EM-finale... Og sådan ser det ud, når man har det godt...[De danske spillere omfavner hinanden på banen] Tillykke Danmark, både til dem her i Ullevi og dem derhjemme. En fantastisk præstation...".

# data[].attributes.attachment_link.description
Kildeintroduktion: I 1992 kom Danmark med til EM i fodbold i Sverige som følge af Jugoslaviens udelukkelse på grund af krigene i det tidligere Jugoslavien. Efter sejr i semifinalen over Holland og finalesejr over Tyskland (2-0) vandt Danmark meget overraskende Europamesterskaberne. Finalen blev kommenteret af Flemming Toft og Preben Elkjær.

# data[].attributes.body
Terrorangreb i New York
Det kommer man til at huske fordi så mange døde og fordi der var meget fremme i medierne.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
11. september 2001 kl. 08.00. Sensommervejret er usædvanlig smukt denne septemberdag. De mange pendlere, som myldrer mod myretuen Manhattan, bliver som enhver anden dag mødt af synet af den karakteristiske skyline med de to tårne som deres højeste punkt, inden de bevæger sig over en af de mange broer og tunneller, der forbinder New Yorks bankende hjerte med fastlandet.

Men 11. september 2001 udvikler sig ikke som enhver anden dag. Om få timer vil sensommerdagens skønhed drukne i røg og debris, og angrebet, som får navn efter datoen 9/11, brænder sig fast i amerikanernes bevidsthed.

Samtidig højt oppe i luftrummet, rejser tre mænd sig på American Airlines fly nr. 11, som har kurs mod Californien, og terrorangrebet 9/11 er i gang. Mændene dræber to medlemmer af flypersonalet og begiver sig mod cockpittet. Få minutter senere har de i alt fem terrorister taget kontrol over flyet.

Kapringen bliver kendt kl. 8.19, da stewardessen Betty Ong ringer til flyselskabet. Imens er yderligere 15 terrorister ved at boarde tre andre fly på den amerikanske østkyst. Disse fly har ligeledes kurs mod Californien.

Det er oplagt, at deres fyldte brændstoftanke gør dem til perfekte brandbomber, men hvor effektive flyene viser sig at være i 9/11 angrebet vil overgå terroristernes vildeste forhåbninger.

9/11 kl. 8.45: Fly nummer 11 rammer Nordtårnet

Kl. 8.44 modtager American Airlines endnu et opkald fra fly nummer 11, denne gang fra stewardessen Amy Sweeney, som fortæller, at hun kan se bygninger og vand.

Hendes sidste ord er "Gud, vi flyver alt alt for lavt". Så afbrydes forbindelsen brat. Terroristerne har fløjet passagerflyet direkte ind i Nordtårnet i World Trade Center.

Flyet har efterladt et gabende hul mellem 93. og 97. etage, og en voldsom brand bryder ud. Alle 95 personer ombord på flyet dør øjeblikkeligt, ligesom de, der befinder sig tæt på stedet, hvor flyet rammer tårnet.

Samtidig er hundredevis af mennesker fanget i tårnets top uden mulighed for at undslippe det glohede flammehelvede. I de næste timer ser chokerende tilskuere til, mens mellem 100-250 mennesker springer i døden fra tårnet.

Få minutter efter rapporterer medierne, at et mindre fly har ramt Nordtårnet i noget, der formodes at være en ulykke. Endnu har ingen fantasi til at forestille sig, at der er tale om et terrorangreb, og at der er tale om et stort kommercielt passagerfly.

Samtidig modtager United Airlines et opkald fra et besætningsmedlem på United Airlines fly nr. 175, som fortæller, at flyet er blevet kapret, og at begge piloter og et besætningsmedlem er blevet dræbt. Også en passager, Peter Hansson, kontakter sin far Lee Hansson og fortæller om kapringen.

Kl. 9.00, otte minutter efter hans første opkald, ringer Peter igen til sin far. Han fortæller, at han tror, flykaprerne har tænkt sig at flyve flyet ind i en bygning, muligvis i Chicago. "Men vær ikke bekymret far, hvis det sker, vil det gå meget stærkt, siger Peter. Herefter udbryder han "Åh min Gud", og en kvinde skriger i baggrunden. Så bliver forbindelsen afbrudt.

På landjorden ved myndighederne endnu ikke, at det er fly nummer 11, der har ramt Nordtårnet, og luftfartskontrollen forsøger fortsat at lokalisere flyet.

Først med den anden flykapring erkender luftfartskontrollen, at noget er alvorlig galt og beder om militær assistance. Men præcist hvor galt, det står til, har ingen fantasi til at forestille sig.

9/11 kl. 9.03: Hele verden ændrer sig

I World Trade Centers Sydtårn har brandvæsenet, som først har givet folk besked på at gå tilbage til arbejdet, nu bedt folk om at evakuere - men beskeden kommer alt for sent og når måske slet ikke at blive udsendt over tårnets højttaleranlæg, før fly nummer 175 kl. 9.03 rammer tårnet mellem 77.-85. etage.

Alle tæt på nedslagspunktet og de 65 mennesker ombord på flyet dør øjeblikkeligt, og hundredevis af mennesker bliver ligesom i Nordtårnet fanget i et flammehelvede på de øverste etager, hvor ingen flugt er mulig.

Da det andet fly rammer, bliver det klart, at noget helt ekstraordinært er på færde. Øjenvidnet Audrey J. Marcus beskrev hendes oplevelse til New York Times således:

" I det øjeblik var der et øjeblik før - hvor vi så flyet, det andet fly - og der var et øjeblik efter, og det var som to forskellige verdener, disse to øjeblikke. Jeg mener bogstavelig talt, jeg kan føle, at jeg kan huske det nøjagtige sekund, hvor hele verden ændrede sig og blev forandret for altid. For i det ene øjeblik var det blot en bygning i brand og i det næste øjeblik var ingen af os sikre. Det er sådan, det føltes. ".

Rundt omkring i verden følger millioner af seere med, da det andet fly rammer Sydtårnet "live" på tv, mens journalister rapporterer om situationen i Nordtårnet. Billederne giver endnu ingen mening.

LÆS MERE: De tre mest udbredte 9/11 konspirationsteorier

9/11 kl. 9.05: Præsident Bush på skolebesøg

Den amerikanske præsident George Bush aflægger denne dag officielt besøg på en folkeskole i Florida, langt væk fra de dramatiske begivenheder. Præsidenten har fået besked om, at et "mindre fly" har ramt Nordtårnet, og da det andet fly rammer Sydtårnet, er skoleklassen er netop gået i gang med at læse billedbogen "En kæleged".

Præsidentens stab informerer ham om det andet fly og siger, at "Amerika er under angreb". Alligevel vælger præsidenten at fortsætte sit besøg. Måske kan han heller ikke begribe, hvad der foregår. Senere forklarer han, at han ikke ønskede at forskrække eleverne.

Imens har fly nummer 77 afbrudt al radiokontakt med landjorden og er forsvundet fra luftmyndighedernes radar. Først 36 minutter efter dukker flyet op igen - nu med kurs mod Washington DC. Vicepræsident Dick Cheney bliver hastigt evakueret til en underjordisk bunker, men Det Hvide Hus er ikke flyets mål.

I stedet banker flyet kl. 9.37 ind i en fløj i Pentagon hvor der til al held befinder sig meget få mennesker pga. en renovering, 125 personer i bygningen og alle 64 mennesker om bord på flyet omkommer, og en voldsom brand bryder ud.

9/11 kl. 9:28: Det sidste fly bliver kapret

Næsten samtidig, kl. 9:28, kaprer fire mænd det sidste af de fire fly, United Airlines fly nr. 93. Flyet havde oprindelig afgang omtrent samtidig med de andre fly, men var blevet 45 minutter forsinket, og desuden kaprer terroristerne af uvisse årsager først flyet 45 minutter efter, det er lettet.

De andre fly blev kapret kort efter afgang. Forsinkelserne bliver fatale for terroristernes planer, for passagererne får besked om kapringerne af de andre fly gennem telefonopkald til deres nære, og det er uhyggelig klart, at også deres fly er udset til at fungere som et frygteligt terrorvåben.

Derfor kan terroristerne ikke bilde passagererne ind, at de blot skal forholde sig roligt og vil lande i sikkerhed.

Kl. 9.59, kollapser Sydtårnet. Ingen er forberedte på, at bygningen vil styrte i grus, og hundredevis af redningsfolk, som arbejder på at hjælpe de mange, der er fanget i tårnet, omkommer sammen med dem.

Den kollapsede bygning afgiver så meget støv og røg, at tilskuere først tror, at en ny eksplosion har fundet sted. Men da støvet lægger sig, er bygningen der ikke længere. Øjeblikkeligt efter beordres Nordtårnet evakueret.

På fly nummer 93 er passagererne blevet enige om at forsøge at løbe terroristerne over ende. Det sidste livstegn fra flyet er en radiotransmission, hvor man kan høre, at terroristerne kæmper for at holde passagererne ude af cockpittet.

Da de ikke kan holde dem ude længere, peger de flyets snude direkte mod landjorden. Alle dør øjeblikkeligt, da flyet rammer en mark i Pennsylvania.

LÆS MERE: Osama bin Laden: Fra rigmandsdreng til superterrorist

9/11 kl. 10.30: Tårnene er væk

Kl. 10.28 kollapser Nordtårnet en time og 42 minutter efter at være blevet ramt af fly nummer 175, mens hele verden vantro ser på. Selvom bygningen er blevet beordret evakueret, har beskeden formentlig ikke nået en stor del af de redningsarbejdere, der kæmper for at redde liv.

71 politibetjente og 343 brandmænd dør den 11. september, side om side med de ofre, de forsøger at hjælpe. I alt 2996 mennesker fra 90 forskellige nationer omkommer. På under tre timer er Manhattans skyline ændret for altid. Og verden er blevet en anden.

Ikke siden japanerne bombede flådebasen Pearl Harbor 60 år tidligere, har USA være under angreb.

Og ligesom dengang, hvor angrebet fik USA til at gå ind i 2. verdenskrig og smide atombomber over Hiroshima og Nagasaki, får også dette terrorangrebet 11. september drastiske konsekvenser.

Blot ni dage senere erklærer George W. Bush krig mod de globale terror, en krig som bl.a. medfører invasioner af Afghanistan og Irak og indtil videre har kostet op imod en million civile livet.

# data[].attributes.attachment_link.title
9/11: Terrorangrebet den 11. september 2001

# data[].attributes.attachment_link.description
Den 11 september 2001 bliver USA ramt af historiens blodigste terrorangreb med næsten 3.000 døde. 19 terrorister, fire passagerfly og en plan, der er så vanvittig, at den effektivt sikrer, at terrorangrebet den 11. september, som blot bliver kendt som 9/11, aldrig vil blive glemt.