# data[].attributes.headline
מעיין חורי-צלחת וכלי אוכל מכסף

# data[].attributes.subject
מעיין חורי-צלחת וכלי אוכל מכסף

# data[].attributes.body
שם החפץ: צלחת ובה כלי אוכל מכסף
כיצד הגיע החפץ לידיך: החפצים היו שייכים לסבתא של סבתא שלי שחיה בפולין
למה החפץ משמש: החפץ משמש לרהיט מסבתא רבתא רבתא שלי.
הצלחת שימשה לפירות.
ממתי החפץ נמצא ברשות המשפחה: החפץ נמצא ברשות משפחתי משנת 1925 בערך כמעט 100 שנה.
איפה החפץ נשמר: החפץ נשמר אצל סבתא שלי בבית.
תיאור החפץ: קערת פירות גדולה, ובה כפיות מפצח אגוזים מסננת לתה ומלקחיים מכסף.
האם יש סיפור או מנהג מיוחד הקשור לחפץ? לא
למה בחרתי דווקא בחפץ הזה: בחרתי בחפצים אלה מכיון שהם מיוחדים לתקופה של לפני כמעט 100 שנה

תמונה של החפץ:

# data[].attributes.attachment_link.title
חפץ משפחתי.JPG

# data[].attributes.headline
למה החפץ משמש: בין החפצים

# data[].attributes.body
למה החפץ משמש: בין החפצים יש כפיות  מפצח אגוזים מסננת לתה ועוד...

# data[].attributes.headline
למה החפץ משמש: בין החפצים

# data[].attributes.body
למה החפץ משמש: בין החפצים יש כפיות  מפצח אגוזים מסננת לתה ועוד...

# data[].attributes.headline
למה החפץ משמש: בין החפצים

# data[].attributes.body
למה החפץ משמש: בין החפצים יש כפיות  מפצח אגוזים מסננת לתה ועוד...

# data[].attributes.headline
יערה-שרשרת זהב

# data[].attributes.subject
יערה-שרשרת זהב

# data[].attributes.body
החפץ הגיע לידי המשפחה מסבתא רבתי של סבא.
החפץ נשמר כיום בבית של הבת של אחות של סבא.
החפץ נמצא ברשות המשפחה כמעט 100 שנים.
שרשרת הזהב מורכבת מחוליות. ארוכה. צמה מסוגלת.
החפץ משמש כמכשיר.
המנהג שקשור לחפץ זה, החפץ עובר ביום החתונה. אחות של סבא עמדה אותה בחתונה ויעבור לילד הבכור בחתונות.

# data[].attributes.headline
ענבל יחזקאל-עפסה

# data[].attributes.subject
ענבל יחזקאל-עפסה

# data[].attributes.body
שם החפץ: עפסה.

כיצד הגיע החפץ לידך? כשעמית, אחותי הבכורה, נולדה, סבא וסבתא שלי מצד אבא שלי, הביאו להורים שלי את העפסה ומאז עבר בין כל האחים שלי וכשאני נולדתי הועבר גם אלי.

היכן נשמר החפץ? בקופסת התכשיטים של אמא שלי.

ממתי נמצא החפץ ברשות המשפחה? הוא אצלנו כ-17 שנה כי אחותי הגדולה בת 17 שנה.

תארו את החפץ: גודל, צורה וממה עשוי: העפסה עשויה מזהב ואבן טורקיז, הגודל של העפסה הוא כ-3 ס"מ, הצורה של העפסה היא אליפסה.

למה משמש החפץ? הוא משמש נגד עין הרע.

האם יש ספור/מנהג מיוחד הקשור לחפץ: יש לנו מנהג ששמים לתינוק הבכור שנולד (אחותי עמית) על החולצה או על העריסה שלו את העפסה והיא מונעת לתינוק את עין הרע, ואז התינוק הבכור (אחותי עמית) מעבירה את העפסה לאחים שלה, העפסה הייתה על כל האחים במשפחה שלנו- גם על אחותי הגדולה, על אח שלי הגדול, עלי ועל אחותי הקטנה.

למה בחרת דווקא בחפץ זה? כי העפסה זה דבר מעניין מאוד למשל עניין אותי ממה עשויה העפסה ועכשיו למדתי עליה הרבה.

# data[].attributes.headline
למה החפץ משמש: בין החפצים

# data[].attributes.body
למה החפץ משמש: בין החפצים יש כפיות  מפצח אגוזים מסננת לתה ועוד...

# data[].attributes.headline
רון נווה-שם החפץ -תמונה 

# data[].attributes.subject
רון נווה-שם החפץ -תמונה 

# data[].attributes.body
סבתא רבתא שלי עלתה מברלין גרמניה בשנת 1933 לפני כ-75 שנה לארץ כאשר הנאציזם בגרמניה התחיל לפרוח ביהודים סבתא עלתה דרך בריסל בלגיה לקהיר מצרים ומשם לתל אביב. המשפחה השאירה את כל רכושה בגרמניה חוץ מאשר מספר תמונות שמתכם התמונה המצולמת . סבתא רבתא שלי חייה עד היום בת 96 [עוד מעט 97]ברמת גן .אמא שלי ודודי ביחד עם סבי לטיול שורשים בברלין כאשר הצלחנו למצוא את בית הספר בה גדלה ביתה כבר לא היה כים . אצל סבא וסבתא שלי נשארו אילן יחסים ותמונות רבות מאחר והמשפחה התגוררה בברלין במשך עשרות רבות מעל שנים. והיו מרשאי הקהילה היהודים בתחילת 1900 כלומר קרוב ל-120 שנה

# data[].attributes.headline
עמית נחמנה-עץ הודי סט תיי

# data[].attributes.subject
עמית נחמנה-עץ הודי סט תיי

# data[].attributes.body
כיצד הגיע החפץ לידיך :סבתא של סבתי קנתה את הסט ב-1923. כמעט 100 שנה כשהבן הבכור נולד (אבא של סבתי). היה מקובל להעביר את הסט מבת לבת אבל, אבא של סבתי היה בן יחיד אז כשסבתי נולדה הסט הובטח לה כשתתחתן ובין השנים הסט היה אצל אחיינית של סבתא של סבתי. כשסבתי התחתנה היא נסעה לאחיינית ובשנים האלו הסט היה בארצות הברית וסבא וסבתא שלי ארזו צלחת צלחת והסט נילקח באוניה.
ממתי החפץ נמצה ברשות המשפחה ? החפץ נמצה ברשות המשפחה מ-1976
למה החפץ משמש היום ? החפץ משמש כיום לארוחות מיוחדות כמו  חגים.
האם יש סיפור/מנהג הקשור לחפץ ? הצלחות משמשות לחגים מיוחדים של המשפחה.
מדוע בחרתה להביא דווקא את החפץ הזה ?בחרתי בחפץ זה כי הסט ניקנה בקנדה בעיר מונטריאל ואחר כך הסט עבר לעיר טורונטו ואז לארצות הברית ואז לישראל וכך החפץ עבר בחצי עולם לכן בחרתי את החפץ הזה.

# data[].attributes.headline
בן קראוס -שם החפץ:טבעת יהלום

# data[].attributes.subject
בן קראוס -שם החפץ:טבעת יהלום

# data[].attributes.body
כיצד הגיע החפץ לידך: החפץ עדיין אצל סבתא שלי
היכן נשמר החפץ: בתיבה עם עוד כמה תכשיטים
תיאור החפץ: הטבעת עגולה מצופה כולה בזהב ולמעלה משובץ בה יהלום כחול שגודלו 6 מ"מ.
למה משמשת הטבעת כיום היא משמשת כטבעת נישואין
הסיפור: אמא של סבתא שלי קנתה את הטבעת בבריטניה ולאחר שחזרה לארץ ניסו לגנוב לה את הטבעת אבל המשטרה תפסה את הגנבים.

# data[].attributes.headline
מאיה צדוק-גומז

# data[].attributes.subject
מאיה צדוק-גומז

# data[].attributes.body
שם החפץ: מדליון זהב
במשפחתה של אמי עוברת שרשרת עם מדליון זהב בצורת לב, אותו ניתן לפתוח.
המסורת התחילה לפני 4 דורות ומאז נמשכת כשמכל בת שנולדת במשפחה ישנה מזכרת מהזמן בה הייתה תינוקת,
בחלק מן המקרים מדובר בתמונה קטנה ובחלק אחר אף קבוצת שערות קטנה.
המדליון נמצא כיום בצרפת אצל סבתא שלי ויום אחד יעבור לאימי או דודתי שבתורן יעבירו אלינו ואנו נעביר הלאה לבנות הבאות במשפחה.

החפץ משמש כקשר בין בנות המשפחה, קשר בין הדורות לזכרון.

# data[].attributes.headline
טליה שטרובך -קופסת נחושת

# data[].attributes.subject
טליה שטרובך -קופסת נחושת

# data[].attributes.body
לסבתא של סבתא שלי היתה קופסה מנחושת. כשעברה לבית אבות חילקה חפצים ונתנה את הקופסה לסבתא רבתא שלי.
סבתא רבתא שלי השתמשה בקופסה בשביל  לשים בא סיכות תפירה. כשהיא הפסיקה לתפור היא נתנה לסבתא שלי את הקופסה

# data[].attributes.headline
אמה צדוק מזרחי -כלים מרמניה

# data[].attributes.subject
אמה צדוק מזרחי -כלים מרמניה

# data[].attributes.body
סבתא רבתא שלי נולדה ברומניה, שהיא עלתה לארץ לפני השואה היא הביאה איתה כלים שהיו יקרים לליבה. בירושה היא העבירה אותם לסבתא שלי. היא שמרה עליהם בארון שלא היה יציב. יום אחד הארון התמוטט וכל הכלים נשברו
חץ משני כלים שהם המזכרת היחידה שנישארה מהרכוש שהביאה מרומניה.

# data[].attributes.headline
מיה מגן - שעון קיר

# data[].attributes.subject
מיה מגן - שעון קיר

# data[].attributes.body
שעון קיר שעון זה ניתן במתנה לסבתא וסבא של סבתי מירית (אימא של אבא), סבינה ופולק, ביום חתונתם, בשנת 1926 .השעון ניתן להם כמתנת חתונה על ידי אחיה של סבינה. השעון הוא שעון עתיק, עשוי בעבודת יד ויש עליו פיתוחים וגילופים בעץ. השעון נמתח עם קפיץ ויש לו מטוטלת בצבע זהב, שאת צליל תקתוקו שומעים בכל הבית. השעון מצלצל בקול רם בכל מחצית השעה ושעה שלמה. סיפורו של השעון כשפרצה מלחמת העולם השנייה והסכנה ליהודים בפולין הפכה ממשית, נאלצו היהודים בפולין לעזוב במהירות את ביתם ורכושם ולעבור למקומות רחוקים. גם משפחתה של סבתא של סבתא שלי )סבינה ופולק, יחד עם סבתא רבא שלי, הלינה( נאלצה לעזוב את ביתה בעיר לודז' שבפולין ולעבור למקום מרוחק. הם מצאו מקלט ברוסיה וחזרו לפולין רק בסוף המלחמה, בשנת 1945. הבית בו התגוררו בעבר היה עדיין שלם אך את כל הרכוש שהיה בבית לקחו השכנים ומכרו אותו. סבינה הצליחה למצוא את רוב הרהיטים שנלקחו אבל את השעון לא מצאה. היא החליטה לא לוותר וחיפשה, שאלה, בדקה והתעניינה בכל מקום אפשרי. לבסוף, לאחר חקירה מאומצת, הצליחה למצוא את מיקומו של השעון. היא נסעה ברכבת שעות רבות לכפר נידח ושם, בבית איכרים, נמצא השעון, שאותו כל כך רצתה. סבינה נאלצה לשלם עבור השעון שניתן לה כמתנת חתונתה וסוף סוף חזר השעון לבעליו. שעון זה עלה לארץ יחד איתם בשנת 1957 .השעון נמצא כיום בביתו של דוד של אבא שלי.

# data[].attributes.headline
ישי מגמדוב - טבעת כסף

# data[].attributes.subject
ישי מגמדוב - טבעת כסף

# data[].attributes.body
שם החפץ:טבעת כסף עם יהלום בצבע ורוד.
כיצד הגיע החפץ לידך? הוא לא אצלי כיוון שהוא עובר אצל הנשים אצלינו במשפחה.
היכן נשמר החפץ? אצל אמא שלי.
תיאור החפץ:  הטבעת עגולה, עשויה מכסף ומידתה 17מ''מ, במרכז הטבעת יש אבן יהלום ורודה.
למה משמש החפץ? לפעמים אמא שלי לובשת אותו אבל בעיקר החפץ נועד לזיכרון ולחפץ היסטורי וחשוב שעובר במשפחה. החפץ עובר במשפחה בין הכלות של הבנים, כלומר אמא שלי קיבלה את הטבעת מאימו של אבי (סבתא שלי) והיא תיתן אותו לכלה בעתיד של אחי הגדול.
האם יש סיפור/מנהג הקשור לחפץ? המנהג הוא שהאמא תמיד מעבירה את הטבעת לכלה של הבן הבכור שלה.
מדוע בחרת להביא דווקא חפץ זה? כי אצל אמא שלי יש גם מטפחת גדולה מסבתא של אימי ששומרת אותה לזיכרון אבל כשהיא תתבגר, היא תיתן אותה לאחותי, אבל אותי עניין יותר לשמוע יותר על הטבעת.
ממתי נמצא החפץ ברשות המשפחה? אני לא יודע ממתי הטבעת החלה לעבור בדורות אצלינו במשפחה אבל אני יודע שסבתא רבתא העבירה את הטבעת לסבתא שלי, כלומר אימו של אבי והיא העבירה לאמא שלי את הטבעת.

# data[].attributes.headline
ארי בוקאי תכשיטים מזהב

# data[].attributes.subject
ארי בוקאי תכשיטים מזהב

# data[].attributes.body
שם החפץ: שרשראות מזהב
כיצד הגיע החפץ לידיך?
את התכשטים קיבלה סבתי מסבתא של סבתא של סבתא במשך הרבה דורות אחורנית.
התכשיטים עברו מדור לדור.
הם יוצרו במרוקו בעבודת יד.ועברו בירושה מאם לבת.
היכן נישמר החפץ?
הם לא נישמרו בכספות.ענדו אותם כל אחת כשקיבלה אותם.
ממתי נמצא החפץ ברשות המישפחה שלך?
אילה הם תכשיטים עתיקים שנימסרו מדור לדור כבר מאות שנים.אין אפשרות  לדעת
כמה שנים התכשיטים קיימים.
תיאור החפץ:
שרשראות גדולות לצוואר.זהב.אחת דמוי חבל מגולגל ואחת עיגולים ואיקסים מחוברים.
למה משמש החפץ?
אילה הם שרשראות שעונדים על הצוואר  כתכשיט.
האם יש סיפור או מינהג מיוחד הקשור לחפץ?
כן.המינהג הוא לתת את תכשיטי הזהב מאם לבת.

מדוע בחרת להביא דווקא חפץ זה?
את התכשיטים ענדה סבתא רבתה שלי.והיא נתנה אותם לסבתא שלי.בכל פעם שאני רואה את התכשיטים על סבתא שלי זה מזכיר לי את סבתא רבתה ואת סבתא שלי גם.

# data[].attributes.attachment_link.title
ארי תמונת  חפץ.jpg

# data[].attributes.headline
עומר זילברמן - ספר זכרונות

# data[].attributes.subject
עומר זילברמן - ספר זכרונות

# data[].attributes.body
לסבתא רבתא שלי יש ספר זכרונות שמלווה אותה מתקופת השואה
סבתא רבתא שלי הייתה בת 12 שפרצה מלחמת העולם השנייה והיא ברחה מהנאצים לכיוון רוסיה והגיעה עד סיביר
רק שנגמרה המלחמה היא חזרה לרומניה וגילתה שהכפר שלה נהרס
סבתא כתבה ספר זכרונות שבו תמונות וסיפורים מהשואה ועד שהתחתנה בגיל 22
הספר נשמר בארון מיוחד בבית סבתא ומדי שבת שנפגשים הנכדים והנינים סבתא קוראת בספר ומתארת את ילדותה בשואה

בתמונה- סבתא מחופשת במלחמת העולם השנייה

# data[].attributes.headline
 עופרי פנחסוב - כרית לברית מילההכרית עוברת במשפחה של אימי, משפחת טוויג.כל בן שנולד "מגישים" את התינוק לטקס ברית המילה על גבי הכרית.בסיום הברית, סבתא יהודית רוקמת על גבי הכרית את תאריך הלידה הלועזי של הילד ואת השם שניתן לו בברית המילה.בתמונה סבא אלי, אבא של אבא שלי, מגיש אותי לאבא שלי לטקס ברית המילה. ניתן לראות את הכרית מונחת על הרגליים של אבי.

# data[].attributes.subject
 עופרי פנחסוב - כרית לברית מילההכרית עוברת במשפחה של אימי, משפחת טוויג.כל בן שנולד "מגישים" את התינוק לטקס ברית המילה על גבי הכרית.בסיום הברית, סבתא יהודית רוקמת על גבי הכרית את תאריך הלידה הלועזי של הילד ואת השם שניתן לו בברית המילה.בתמונה סבא אלי, אבא של אבא שלי, מגיש אותי לאבא שלי לטקס ברית המילה. ניתן לראות את הכרית מונחת על הרגליים של אבי.

# data[].attributes.headline
ליה מקמל- אוסף בולים 

# data[].attributes.subject
ליה מקמל- אוסף בולים 

# data[].attributes.body
סבתא רבא שלי עבדה כדווארית בקיבוץ נען.

בזמן עבודתה בדואר היא נהגה לאסוף בולים ולאחר מכן הכינה לאבי ולאחיותיו אוסף בולים.

בולים אלו נשמרו באלבומים מיוחדים ועברו אלי ואחיותי

באוסף זה יש כמה מאות בולים מיוחדים ונדירים מיקום המדינה ונשמרים בחמישה אלבומים. יש באלבומים בולים שכיום אי אפשר להשיג יותר.

1)   שם החפץ: בולים

2)   כיצד הגיע החפץ לידך: הבולים עברו מסבתא רבא שלי אל אבא שלי ואחיותיו (דודות שלי( והגיע אלי ואחיותיי

3)   היכן נשמר החפץ: הבולים נשמרו באלבום בולים הנמצא בבית שלי

4)   ממתי נמצא החפץ בשירות המשפחה: החפץ נשמר מאז שסבתא רבתא שלי עבדה בקיבוץ נען כדווארית

5)   תיאור החפץ: הבולים נמצאים בתוך חמישה אלבומים מיוחדים ויש בהם יותר מכמה מאות בולים העטופים בניילון כדי שלא יפגעו ויתפזרו

6)   למה משמש ושימש החפץ: החפץ בעבר שימש בתור אמצעי להעברת דואר כיום הוא משמש לנו כפריט אספנות

7)   למה בחרתי בדבר זה: בחרתי באלבום הבולים כי אני אוהבת אותו וזה הדבר שעובר במשפחה שאני יודעת עליון הכי הרבה. דרך הבולים ניתן לראות את ההיסטוריה של מדינת ישראל .

הסיפור...

זה התחיל בבוקר אחד בקיבוץ נען ....

קיבוץ נען ובכלל קיבוצים הם שונים מעיר, בקיבוץ הרכוש הוא משותף, כלומר כולם תורמים ועובדים באופן שווה לטובת החברים והקיבוץ חוץ מהעבודה האישית שלהם. בתורנות משותפת עם עוד חברים אנו עושים דברים כגון: תורנות בחדר האוכל (כי אין לאף אחד מטבח וכולנו סועדים ביחד), עבודה ברפת ובחקלאות

אחרי שסיימתי את המטלות היומיות המשותפות שלי וחלבתי את הפרות, השקתי את השדות והמטעים,
הגעתי סוף סוף לעבודה האישית שלי, כאחראית דואר בקיבוץ.

בדואר אני מקבלת את כל המכתבים ששלחו לחברים ואחראית למיין את הדואר לכל חבר לחבר באופן נפרד.

אחרי שמיינתי את כל המכתבים אני מטפלת בבקשות החברים לדוגמא לשלוח דואר לחברים מחוץ לקיבוץ, לשלם תשלומים וחשבונות.

את התשלומים בעבודה אני נותנת לאחראי הקיבוץ והכסף הולך לרווחת התושבים. הקיבוץ קונה אוכל מים פרות וירקות ואנחנו לוקחים בלי לשלם

במהלך העבודה אני נתקלת בבולים נדירים, מיוחדים ויפים אשר אותם אני שומרת וכשיש לי זמן פנוי אני מכינה לנכדיי אוספי בולים.

לאורך השנים אספתי כמה מאות בולים מהעבודה מכנסים ומעוד הרבה מקומות אחרים אשר חלקם מקום המדינה. הבולים מרוכזים במספר אלבומים ענקים המיוחדים לשמירת בולים!!!

# data[].attributes.headline
תמר בן אברהם | הפסנתר

# data[].attributes.subject
תמר בן אברהם | הפסנתר

# data[].attributes.body
אני רוצה לספר על חפץ מיוחד שעובר במשפחתי מדור לדור.
הסיפור התחיל במפעל של חברת צימרמן בגרמניה.
חברת צימרמן הוקמה בשנת 1884. זו הייתה חברה בעלת מפעל לייצור פסנתרים.
לא ידוע לי  מתי ייצרו את הפסנתר שלנו או מתי הוא הגיע לישראל אבל אני יודעת שהוא הגיע לישראל בספינה לנמל בחיפה  ובת דודה של סבא שלי קנתה אותו בשנת 1960.
מדובר בפסנתר אקוסטי ללא כנף העשוי מעץ בצבע חום .הוא בנוי משתי תיבות מחוברות - גדולה וקטנה. בתיבה הגדולה נמצאים המיתרים . התיבה הקטנה נפתחת ובה יש קלידים מפלסטיק. גודל הפסנתר כשולחן גדול. כשלוחצים על קליד מופעל פטיש, המקיש על מיתר ומופק צליל.
בהתחלה ניגנו בו הילדים של בת דודה של סבא שלי ששמה הוא תמימה. אחר כך הפסנתר עבר לסבא שלי ואמי ואחיה נגנו בו כשהיו ילדים. בהמשך הפסנתר עבר אלינו.
בכל יום שני וחמישי אחי אלעד הולך לשיעור פסנתר. אנחנו נהנים כשאלעד מנגן בפסנתר בשאר ימות השבוע.

# data[].attributes.headline
נא להכיר, משפחת...

# data[].attributes.subject
נא להכיר, משפחת...

# data[].attributes.body
ילדים יקרים,
הנכם מתבקשים להעלות את תיאור החפץ המשפחתי שלכם. צרפו את הפרטים המזהים + תמונה.
הוסיפו את סיפור החפץ בדרך עלילתית, עם כל מאפייני כתיבת סיפור.
תיהנו