# data[].attributes.attachment_link.description
See all the wonderful things Marlen Faannessen has made

# data[].attributes.body
Skape flere møteplasser

Kople på det frivillige i samarbeidet

Det offentlige må lage retningslinjene

Frivillighetskoordinator som bindeledd

Honorere de frivillige org. som bidrar

Flerfaglige forelesninger på høyskole/ Universitetsnivå

# data[].attributes.body
Først og fremst må alle kjenne til hverandre. Instansene må også være åpne for å bygge broer.

Hva er det et barn trenger i løpet av oppveksten?
Et forslag er å bygge en felles plattform der alle som jobber mot barn og unge er samlet. En type ressursbank.
Må ha en som er ansvarlig for å oppdatere og koordinere. Plattformen må være forankret et sted og det er nødvendig med en som er ansvarlig for å oppdatere og koordinere.

Foreldrene er en ressurs som kan brukes mye mer. Elevene må også trekkes inn - passe på at vi ikke snakker om barna, men til barna. Barn og unges stemme kan komme frem gjennom budbringere/ambassadører som kan formidle hvordan elevenes hverdag er fra deres egne perspektiv.

Ung til ung kommunikasjon - ungdom som kommuniserer/er i dialog med andre barn/ungdom. Et eksempel på et prosjekt der ung-ung er brukt er "Aktiv russ" i Hamar. Suksesskriterier i et tverretatlig tiltak der ung-ung blir brukt er: Å få tillit til hverandre, å bygge gode relasjoner, å ha vilje til å bygge bro med gode fundamenter

# data[].attributes.attachment_link.title
På Tvers-konferanse gruppebord 7 Oppgave 1

# data[].attributes.body
* Man må gå inn for å akseptere ande organisasjoner og bygge broer, slik at det blir en tettere samhandling mellom dem. Et bedre samarbeid med politiet er spesielt viktig, særlig i forebygging mot rusmisbruk
* Ansvaret over saker må ikke falle bort på grunn av de forskjellige mandatene til de forskjellige aktørerene
* Frivillighetsplanen må synliggjøres og skapes der den ikke finnes
* Systematisere involveringsarbeidet
* Flere "På tvers"-grupper der forskjellige aktører kan sammen jobbe med fellesproblemer
* Flere møteplasser for tverrsektorelt samarbeid
* Synliggjøring av hva de forskjellige aktørene jobber med, slik at alle har et bedre kjennskap til hverandre. Slik kan bedre samhandling forekomme
* Fokusere på å styrke ressursene til barna før de får utfordringene
* Systemiske føringer på overordnet nivå som sørger for at aktørene har god samhandling mellom hverandre. Man kan ikke regne med at enkeltorganisasjoner eller -personer skal ta initiativ

# data[].attributes.body
- Behov for et lovverk som på tvers legger tilrette for samarbeid og deling av nødvendig informasjon for barnets beste.
- Forebygging starter ved livets start.
- En dør inn i kommunen/ bydelen. Et sted hvor du kan henvende deg med dine/ familiens behov og utfordringer.
- Fokus på å se hele barnet.
- Livsmestring som fokus i skolen.
- Byrom og andre areaner som er tilrettelagt for barn og unge.

# data[].attributes.body
- Kunnskap om hvilke aktører det er aktuelle å samarbeide med - både offentlige og frivillige.
- Vi må ha en kunnskapsbasert tilnærming til de utfordringene vi ønsker å løse.
- Ledelsen i de ulike instanser som er involvert må være villig til å opprette felles arenaer.
- Det er viktig at alle aktører har fokus på mulighetene, og ikke lar begrensningene sette stramme rammer.
- Felles mål: forebyggende tiltak - oppvekstvilkår
- Snakke sammen: felles arena for samarbeid
- Vi må trekke med målgruppen vår, de unge, i å fortelle de "gode historiene" om hva et positivt psykososialt læring og oppvekstmiljø betyr/inneholder og resultater av de gode prosjekter som springer ut av dette.
- Trekke inn media og andre informasjonskanaler (gjerne lokalt) for å synliggjøre skolene, teamarbeidet og fellesskapsløsningene.
- Brukermedvirkning: Barna må få medvirke, det samme gjelder foreldrene.  Bruke foreldrene som en viktig ressurs for barn og unge.
- varierte læring -og aktivitetstilbud.

# data[].attributes.body
Barns behov
Vår viktigste oppgave er å ivareta individet, hvor er barnas kunnskap om 'våre tiltak'
Robuste barn som stoler på voksne er viktig.
- Tilgjengelighet av diverse tjenester er grunnleggende for å gjøre det lettere å ta kontakt for barnet i ulike situasjoner.
- Barnet skal være kapteinen på laget.

Fellesskapet må være positivt for å kunne få utvikling.
- Samhold, kultur, relasjoner

Bringe inn foreldre som en naturlig ressurs i samarbeidet, foreldre er en 'uutnyttet ressurs' i det offentlige systemet.
(- grunnleggende at foreldrene vil sitt barns beste)

Anonymitet, taushetsplikt
- lokale områder - umulig å være anonym

- Samhandling og informasjonsflyt er bra, men en konsekvens er at barnet slutter å dele informasjon.
- for mange tiltak som går over hodene på dem.

- Kutte ned på hvor mange instanser noe skal gjennom før et tiltak blir utført.

# data[].attributes.body
Lete etter måter å organisere tjenester på etter innbyggeres behov for en vei inn, i stedet for at tjenestene er organisert etter hva som tjener forvaltningens behov for oversikt og styring.
Dette handler om førstelinjens kompetanse i å identifisere behov og oversikt over mulige tilbud i egen kommune/bydel/osv.
Det handler også om å finne noe felles grunn mellom ulike aktører når det gjelder hvordan man forklarer hva som har størst betydning for sunn utvikling hos barn, unge og familier. Hvilke ord og begreper bruker vi om disse fenomenene og hvordan sikrer vi at vi forstår hverandre.
En måte å komme seg gjennom fagfeltenes behov for å bruke sine begreper kan være å la brukerne beskrive sine behov med sine ord, og ta disse i bruk.
Vi må huske på at barn o skole og barnehage vil snakke med de som de har en relasjon til. De nærmeste voksne i barnehage og skole trenger da kompetanse i å ta imot historiene og vite hva man skal gjøre med det.

Eksempler som har dukket opp i samtalen:
- Asker velferdsland
- Bedre Tilpasset Innsats (BTI) i enkelte bydeler i Oslo

# data[].attributes.body
- Det løser seg når noen tar ansvar/ledelse for å drive prosessen videre. Rektor/noe nytt/PPT
- Mange voksne som ikke tør å ta voksenrollen. Fordi det blir ekstraarbeid eller ubehagelig.
- Lovverket: aktivitetsplikten
- Kjennskap til profesjoner og kompetanse hos de ulike samarbeidsaktørene. Samt hvilke verktøy de har for å løse utfordringer.
- Skjer det på skolen, så er det skolens ansvar. Ansvarliggjøring av skolen er viktig.
- Hva mener vi egentlig med tidlig innsats? Hvilke systemer kan vi rigge i kommunen for å gjøre noe tidlig og ikke vente? Vi må gi verktøy til tidlig innsats.
- Tørre å trekke inn foreldre og frivillighet i tverrfaglig samarbeid.
- Mer bevisst frivillighetspoltikk - hvem er frivillig og hva må de kunne for å jobbe med barn og unge.
- Ikke la flytting av barn og unge være den beste løsningen på problemet.
- Ikke nødvendigvis dårlige lærere, men dårlige ledere.
- Lærerne må jobbe i samme retning.
- Skolen er allerede full, vi må finne nye samarbeidsarenaer.

# data[].attributes.body
Føler vi må ta et steg bakover, for å se på hva det er som knirker.
Den det gjelder må være med. Ikke finne løsninger over hodet på barnet.
Se til gode eksempler og kopiere løsninger som finnes. Involvere foresatte, og skape gode relasjoner. Balanse mellom personvern og taushetsplikt, og mellom regelverket og friheten og informasjonsdeling. Hva kan man dele, til hvem? Tillit mellom barn og voksne, og trygghet på fortroligheten, men også mulighet til å gå videre med saker - og at dette er diskutert med barnet, slik at man er trygg på hva som skjer videre.  Møteplasser for disse etatene. Langsiktig arbeid, forebygging. Involvere lokalmiljøet - bygge samfunn, og finne felles møteplasser. Alle eksperter, etater og aktører må nærmere skolen og nærmere barnet. Utekontakter kan bidra. Community-building (av mangel på godt norsk ord), mange gode og trygge voksenpersoner rundt barnet, ikke bare foresatte og skoler, eks. frivilligheten. En koordinerende rolle per barn?: Jeg har ansvar for "Per", og koordinerer alle parter involvert?

# data[].attributes.body
Gruppearbeid før lunsj – Gruppe 2

Hvordan kan vi få til en bedre samhandling mellom ulike etater, profesjoner og organisasjoner slik at vi jobber mer helhetlig med fokus på barn og unge?

Skape arenaer for informasjonsdeling på ulike nivåer

Noen må minne samarbeidsinstansene på barnets perspektiv og ha ansvar for å vurdere hvilke instanser som er nødvendig og viktig for å ivareta barnet/familien, og hva kan de ulike instansene bidra med

Kunnskap om ressurser og virkemidler som kan bidra, analyse av dette

Det må finnes samarbeidsstrukturer som eksisterer uavhengig av enkeltsaker og kriser, både ved kriser og i det daglige.

Struktur må ikke hindre kreativitet, handlingsplaner er ikke tilstrekkelig

Ledelse er viktig, ledernivå må etterspørre og prioritere samarbeid hos alle ansatte, og belønne samhandling rundt barn som trenger hjelp.

Det er prosessen med å utvikle en plan i samarbeid som er viktig, ikke planen i seg selv. Involvering og tydelig ledelse, kunnskap om samarbeidspartnere

Viktig å koble på ressurspersoner som kjenner barnet/ungdommen i det daglige

Planer hjelper ikke alltid i arbeidet med det enkelte barn. Stafettholderprinsippet og barneguide-arbeid der en barneguide følger barnet til neste person overtar. Barneguiden må ha myndighet og autoritet.

Involvere foreldrene i arbeidet – foreldrene må oppleve trygghet og eierskap til sitt eget liv.

Snakke med barna og ungdommene, spør dem om hva de trenger

Leder må gi ansatte tydelige mandat i samarbeid

Barn bør få en selvstendig rettighet til samordnede tjenester

Felles kompetanseutvikling der en kommer sammen og diskuterer ulik og felles kompetanse og kunnskap, og få felles begrepsapparat og felles arenaer.

Skole og barnehager må åpne opp for samarbeid med det frivillige i mye større grad, slik at de kan utnytte den kompetansen som finnes i lokalmiljøet.

De nye læreplanene og forventninger til skolenes mandat ift. livsmestring

# data[].attributes.body
NAV-veiledere i skolen: Tjenester må være tilgjengelige der hvor barn og unge er.

Lørenskog: Faste tverrfaglige møter for å løse elevsaker på lavest mulig nivå.  Faste representanter - blir kjent over tid. Instansmøter med beslutningsmyndighet på ledernivå, dersom saker ikke løses på lavere nivå.

Frivilligheten: Frivillige organisasjoner kan også spille en rolle  og bygge bro mellom offentlige. instanser og elever/foreldre. Bygge tillit og støtte. Bidra til å se eleven i et større perspektiv.

Bedre samhandling:
- raushet og tid
- informasjon og nysgjerrighet på hverandres kompetanse
- samhandling i budsjett og styring
- mer samhandling om evaluering av tiltak som ikke har fungert
- et koordinerende apparat som har i oppgave å se ressursbruk i sammenheng?
- gode rutiner for samtykke for å avklare taushetsplikt og samhandlingsrommet tidlig
- forutsigbarhet for eleven (ikke for mange kokker) en koordinator?
-  psykologer som bidrar med elevforståelse: må være tilgjengelig der eleven er
- talspersoner for elever/foreldre