# data[].attributes.headline
Лангазов Ярослава

# data[].attributes.subject
Лангазов Ярослава

# data[].attributes.body
Гомер - легендарна особистість в античній літературі. Не існує переконливих доказів реального існування цієї людини. Не дивно, що про його життя складно сказати щось напевно. Часом вважають, що Гомер жив у 8 столітті до нашої ери. Все тому, що автор "Іліади" і "Одіссеї" жив значно пізніше описуваних у своїх творах подій. А в 6 столітті до нашої ери існування поета вже зафіксовано. Складно також сказати, де жила ця видатна людина. 7 міст стверджували, що саме вони є батьківщиною Гомера. Діалект книг Гомера не дозволяє точно визначити, місце його народження і життя. Швидше за все, поеми були написані на малоазійському узбережжі, на якому мешкали ...

# data[].attributes.attachment_caption
Одіссей-— герой давньогрецького епосу, син Лаерта й Антіклеї, один з головних героїв Троянської війни, оспіваний в «Іліаді» й «Одісея»

# data[].attributes.headline
Огурчак Домініка

# data[].attributes.subject
Огурчак Домініка

# data[].attributes.body
Міф про Одіссея

Одисей славився розумом, рішучістю, кмітливістю, хитрістю і красномовством, тому брав участь у численних посольствах. Але й мав недоліки, такі як глузливість і нерозсудливість. Дружиною Одисея була Пенелопа, котру він одержав від Тіндарея як нагороду за мудру пораду (варіант: за перемогу у марафоні). У Мессені Одисей зустрівся з Іфітом, який подарував йому лук Евріта. У майбутньому під час відсутності Одисея ніхто з женихів Пенелопи не міг натягнути тятиви цього лука.

Ще більше прославили Одисея численні пригоди, коли він, повертаючись додому, десять років блукав світом. Про все це йдеться в «Одисеї». У цьому епосі розповідається і про життя родини героя на острові Ітака — дружини Пенелопи та сина Телемаха. В «Одисеї» багато фантастики. Під час своїх мандрів Одисей побував у кіконів (Фракія), де втратив 72 супутників; у країні лотофагів, у кіклопів, де разом із 12 супутниками насилу вирвався з печери велетня Поліфема. На прохання осліпленого Поліфема Посейдон постійно переслідував Одисея, надсилаючи страшні вітри й морські шторми. Герой побував у бога вітрів Еола, у чарівниці Кірки, в німфи Каліпсо. Нарешті, втративши кораблі й товаришів, Одіссей за допомогою царя феаків Алкіноя та його доньки Навсікаї повернувся на Ітаку.

Образ Одисея, знаходимо в численних літературних творах (трагедії Софокла«Філоктет», «Аякс», Евріпіда «Іфігенія в Авліді» й ін.). Його зображено на фресках (у Помпеях) та давньогрецьких вазах. До міфу про Одисея зверталися також П. П. Рубенс, П. Тібальді, А. Карраччі, Дж. Ромні та інші художники.

https://youtu.be/iwo6yTk41xU?si=vZ3yoaUEPRXUN02o

# data[].attributes.headline
Лангазов Мирослава 

# data[].attributes.subject
Лангазов Мирослава 

# data[].attributes.body
Гомер — найвидатніший і найлегендарніший співець античності і, мабуть, найвідоміший поет світу. Для численних поколінь знайомство з античною культурою і світовою літературою незмінно починається з гомерівських поем "Іліада" та "Одіссея". Герої цих поем — Ахіллес, Агамемнон, Одіссей, Гектор, Паріс, Пріам, Єлена Прекрасна, Пенелопа, Андромаха, Гекуба — давно стали хрестоматійними, міцно увійшли в ужиток західної та слов'янської культур.

Для еллінів (греків) їх творець був предметом гордощів, уособленням мудрості й художньої досконалості, майже богом. Слово "поет" у них асоціювалось зі словом "Гомер", а поеми "Іліада" і "Одіссея" вважались священними. Відомо, що в першій половині VI століття до н.е. афінський законотворець Солон звелів виконувати поеми Гомера на державних святах Панафіней, а в другій половині цього ж століття за розпорядженням тирана Пісістрата спеціальна комісія із чотирьох чоловік зробила перший запис гомерівських поем. Відтоді освіта в античності починалася з поем Гомера й ними ж закінчувалась. Видатний грецький філософ Платон так оцінив значення Гомера для Греції: " Цьому поету Греція зобов'язана своїм духовним розвитком".

# data[].attributes.headline
Діус Анастасія 

# data[].attributes.subject
Діус Анастасія 

# data[].attributes.body
Гомер – перший давньогрецький поет, жив в VIII столітті до н.е. Його епічні поеми, показують чудовий світ давньогрецької міфології і мали великий вплив на розвиток європейської культури. Ім’я «Одіссей» давньогрецькою мовою означає «сердитий» або «гнівний». Римляни називали його Улісс.

Одіссей – син аргонавта Лаерта і супутниці Артеміди Антіклеі. За переказами, дідом Одіссея був Зевс, верховний бог-олімпієць.

Дружина Одіссея – Пенелопа, її ім’я стало символом подружньої вірності. Довгі двадцять років чекала вона свого чоловіка з військового походу, обманюючи численних женихів. Завдяки своїй хитрості й спритності Одіссей подолав численні небезпеки

Сьогодні одіссеєю називають тривалий, небезпечне, наповнене пригодами подорож.

Джерело: https://dovidka.biz.ua/rozpovid-pro-odisseya

# data[].attributes.headline
Ковач Олександр 

# data[].attributes.subject
Ковач Олександр 

# data[].attributes.body
«Одіссе́я» (дав.-гр. Ὀδύσσεια, Odýsseia) — давньогрецька епічна поема про пригоди Одіссея, царя Ітаки. Описує 40-днів життя героя: поневіряння після Троянської війни, повернення додому і помсту залицяльникам до його дружини Пенелопи. Шедевр світової літератури. Авторство приписується легендарному Гомеру. Написана між 8 — 7 ст. до н. е., так званою гомерівською грецькою мовою. Складається з 24 пісень (частин). Близько 6 ст. до н. е. стала каноном грецької літератури разом із іншою гомерівською поемою «Іліадою». Написана пізніше останньої; відображає час падіння царської влади в грецьких громадах і початкові періоди розвитку іонійської торгівлі та мореплавання. На відміну від богатирів-воїнів «Іліади» представляє героя нового типу — хитромудрого і багатостраждального Одіссея.

# data[].attributes.headline
Боднар Михайло

# data[].attributes.subject
Боднар Михайло

# data[].attributes.body
Гомер – давньогрецький поет, написав поеми «Одіссея» про подорож царя Ітаки Одіссея, «Ілліада» про Троянську війну, «Іліади» та «Одіссеї», двох славетних грецьких епічних поем, що започаткували європейську літературу. В античності Гомеру приписувалося авторство й інших творів (деякі з них збереглися фрагментами). Сукупність проблем, пов'язаних з особою Гомера і його відношенням до «Іліади» та «Одіссеї», про час виникнення, склад і взаємозв'язок окремих частин цих поем становлять знамените не тільки в порівняльному літературознавстві, а й у всій науці про античний світ «Гомерівське питання».

Для еллінів (греків) їх творець був предметом гордощів, уособленням мудрості й художньої досконалості, майже богом. Слово "поет" у них асоціювалось зі словом "Гомер", а поеми "Іліада" і "Одіссея" вважались священними. Відомо, що в першій половині VI століття до н.е. афінський законотворець Солон звелів виконувати поеми Гомера на державних святах Панафіней. Відтоді освіта в античності починалася з поем Гомера й ними ж закінчувалась. Видатний грецький філософ Платон так оцінив значення Гомера для Греції: "... Цьому поету Греція зобов'язана своїм духовним розвитком".

# data[].attributes.headline
Бокоч Денис 

# data[].attributes.subject
Бокоч Денис 

# data[].attributes.body
https://uk.m.wikipedia.org/wiki/%D0%93%D0%BE%D0%BC%D0%B5%D1%80

# data[].attributes.attachment_link.title
Гомер. Одісея. Пісня 1

# data[].attributes.headline
Жиган Ангеліна 

# data[].attributes.subject
Жиган Ангеліна 

# data[].attributes.body
Гоме́р — легендарний давньогрецький поет, якого вважають автором «Іліади» та «Одіссеї», двох славетних грецьких епічних поем, що започаткували європейську літературу. В «Одіссеї» міститься перше у писемних джерелах повідомлення, що стосується найдавнішого населення на території України — кімерійців.

«Одіссе́я» — давньогрецька епічна поема про пригоди Одіссея, царя Ітаки. Описує 40-днів життя героя: поневіряння після Троянської війни, повернення додому і помсту залицяльникам до його дружини Пенелопи. Шедевр світової літератури. Авторство приписується легендарному Гомеру.

# data[].attributes.headline
Лазор Вадим 

# data[].attributes.subject
Лазор Вадим 

# data[].attributes.body
Гомер - легендарний давньогрецький поет, якого вважають автором «Іліади» та «Одіссеї», двох славетних грецьких епічних поем, що започаткували європейську літературу

Цитати:

Гнучкий людський язик; промов у ньому непочатий край.

Час на все є: є свій час для бесіди, свій час для спокою.

Дурень пізнає тільки те, що вже сталося.

Зроблене й дурень зрозуміє.

# data[].attributes.headline
Прислупський Юрій. Гомер

# data[].attributes.subject
Прислупський Юрій. Гомер

# data[].attributes.body
Гомер — це легендарний давньогрецький поет, якого вважають автором «Іліади» та «Одіссеї», двох славетних грецьких епічних поем, що започаткували європейську літературу.

В античності Гомеру приписувалося авторство й інших творів. Вважається національним героєм Греції. В античній літературі існує аж дев'ять біографій Гомера, які складаються з міфів та казкових оповідок. Загальна ж думка античності малювала його сліпим і старим співцем, натхненним музою, який мандрував Грецією, сам складав і виконував свої поеми, тобто був аедом.

# data[].attributes.body
Одіссея (грец. Οδύσσεια) — епічна поема Гомера, що описує поневіряння та повернення на батьківщину героя троянської війни, царя Ітаки Одіссея. Будучи закінченою пізніше «Іліади», «Одіссея» слідує за більш раннім епосом, однак не є безпосереднім продовженням «Іліади».

Разом з «Іліадою» є номером 8 у Рейтингу 100 найкращих книг усіх часів журналу Ньюсвік.

Цей цикл, з якого Гомер почерпнув матеріали для обох великих поем, «Іліади» та «Одіссеї»- «Троянський цикл»

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Вікі Стародавній Світ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Одисей

Одисе́й ( Οδυσσέας грец. - той, що сердить богів) - герой давньогрецького епосу, міфічний володар острова Ітака, син Лаерта й Антіклеї, один з головних героїв Троянської війни, оспіваний в "Іліаді" й "Одисеї". Національний герой Греції[1].
У латинській мові та давньоримській міфології використовувалися форми імені Улісс, також Улікс (лат. Ulisses, Ulixes), утворені від давньогрецького фонетичного варіанту Olysseus.

24 серпня 2010 року офіційно повідомлено про відкриття двома грецькими археологами з Яніни, що проводили розкопки впродовж 16 років в районі Айос-Афанасіос на острові Ітака, царського палацу Одисея - триповерхової будівлі, подібної до знайдених в Мікенах, Пілосі та Тиринфі.

Одисей славився розумом, рішучістю, кмітливістю, хитрістю і красномовством, тому брав участь у численних посольствах. Але й мав недоліки, такі як глузливість і нерозсудливість. Дружиною Одисея була Пенелопа, котру він одержав від Тіндарея як нагороду за мудру пораду ( варіант: за перемогу у марафоні). У Мессені Одисей зустрівся з Іфітом, який подарував йому лук Евріта. У майбутньому під час відсутності Одисея ніхто з женихів Пенелопи не міг натягнути тятиви цього лука.

Агамемнон ледве вмовив Одисея приєднатися до ахейських вождів у поході проти Трої. Одисей намагався повернути Єлену мирним шляхом. На десятому році війни він переконав ахейців продовжувати облогу Трої, був одним із послів до Ахіллеса, коли той посварився з Агамемноном. Після смерті Ахіллеса ахейці присудили Одіссеєві Ахіллесів обладунок, що прогнівило Аякса Теламоніда. Одіссей кілька разів ходив під Трою як вивідач; йому пощастило зловити троянського розвідника Долана і (за пізнішими переказами) викрасти священну статую покровительки Трої Паллади. Одисей вигадав Троянського коня і був серед тих, що сховалися в ньому, перший побіг разом з Менелаєм до будинку Деїфоба, якого переміг у запеклому двобої.

Ще більше прославили Одисея численні пригоди, коли він, повертаючись додому, десять років блукав світом. Про все це йдеться в "Одисеї". У цьому епосі розповідається і про життя родини героя на острові Ітака - дружини Пенелопи та сина Телемаха. В "Одисеї" багато фантастики. Під час своїх мандрів Одисей побував у кіконів (Фракія), де втратив 72 супутників; у країні лотофагів, у кіклопів, де разом із 12 супутниками насилу вирвався з печери велетня Поліфема. На прохання осліпленого Поліфема Посейдон постійно переслідував Одисея, надсилаючи страшні вітри й морські шторми. Герой побував у бога вітрів Еола, у чарівниці Кірки, в німфи Каліпсо. Нарешті, втративши кораблі й товаришів, Одіссей за допомогою царя феаків Алкіноя та його доньки Навсікаї повернувся на Ітаку.

Він прийшов додому у вигляді жебрака й довідався, що сотня залицяльників добивається руки Пенелопи, вважаючи її чоловіка мертвим. У стрільбі з лука, якого подарував колись Іфіт, лише Одисей зміг натягнути тятиву й пустити стрілу так, що вона пройшла крізь отвори в сокирах, і тим виграти змагання женихів. З цього ж лука Одисей перестріляв багато женихів, інших вбив Телемах. Батьки женихів намагалися повстати, їх Одисей з Телемахом та старим рабом Одисея Долієм разом з його шістьма синами зрештою здолали. Одисей і Телемах зустрілися з батьком і дідом Лаертом.

Одисей - образ людини бурхливого періоду історії стародавньої Греції, коли робились перші спроби колонізації, відкривалися нові землі, коли потрібна була не тільки міць зброї, а й хитрість і розважливість.

Образ Одисея, знаходимо в численних літературних творах (трагедії Софокла "Філоктет", "Аякс", Евріпіда "Іфігенія в Авліді" й ін.). Його зображено на фресках (у Помпеях) та давньогрецьких вазах. До міфу про Одисея зверталися також П. П. Рубенс, П. Тібальді, А. Карраччі, Дж. Ромні та інші художники.

У літературі та музиці пізнішого часу сюжет цього міфу використовували Л. Дольче, Лопе де Вега, Т. Корнель, Я. Княжнін, Ш. Гуно та багато інших письменників і композиторів. У переносному розумінні Одисей - мандрівник, одисея (від назви давньогрецького епосу) - тривалі мандри, пригоди, блукання. Одіссей є головним героєм роману Генрі Райдера Хаггарда "Мрія світу" (The World's Desire, 1890, співавтор Ендрю Ленг).

Образ Одисея втілений і в скульптурі. Наприклад, статуя Одисея у національному парку "Софіївка" (м. Умань, Черкаська область).

Однойменний трамвай виробництва "Одесміськелектротранс".

# data[].attributes.attachment_link.description
Одисе́й (грец. Οδυσσέας - той, що сердить богів) - герой давньогрецького епосу, міфічний володар острова Ітака, син Лаерта й Антіклеї, один з головних героїв Троянської війни, оспіваний в "Іліаді" й "Одисеї". Національний герой Греції. У латинській мові та давньоримській міфології використовувалися форми імені Улісс, також Улікс (лат.

# data[].attributes.headline
Філіп Аніко 

# data[].attributes.subject
Філіп Аніко 

# data[].attributes.body
Гомер — найвидатніший і найлегендарніший співець античності і, мабуть, найвідоміший поет світу. Для численних поколінь знайомство з античною культурою і світовою літературою незмінно починається з гомерівських поем "Іліада" та "Одіссея". Герої цих поем — Ахіллес, Агамемнон, Одіссей, Гектор, Паріс, Пріам, Єлена Прекрасна, Пенелопа, Андромаха, Гекуба — давно стали хрестоматійними, міцно увійшли в ужиток західної та слов'янської культур.

Для еллінів (греків) їх творець був предметом гордощів, уособленням мудрості й художньої досконалості, майже богом. Слово "поет" у них асоціювалось зі словом "Гомер"

Платон так оцінив значення Гомера для Греції: "... Цьому поету Греція зобов'язана своїм духовним розвитком".

# data[].attributes.attachment_caption
«Одіссе́я»— давньогрецька епічна поема про пригоди Одіссея, царя Ітаки. Описує 40-днів життя героя: поневіряння після Троянської війни.

# data[].attributes.headline
Прокопець Андрій 

# data[].attributes.subject
Прокопець Андрій 

# data[].attributes.headline
Довгий Андрій 

# data[].attributes.subject
Довгий Андрій 

# data[].attributes.body
https://sound-books.net/zarubizhna-literatura/223-odisseia.html

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Аудіокниги Українською онлайн від Sound-Books.net

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудіокнига Одiссея - Гомер 🎶слухати онлайн українською

# data[].attributes.attachment_link.description
Послухай захоплюючу розповідь про подвиги і пригоди грецького героя Одіссея, розумного, хитрого і красномовного володаря острова Ітаки, оспіваного напів-легендарним сліпим поетом Гомером в "Іліаді" та "Одіссеї". Разом з ним можна вирушити в кількарічну подорож до стародавньої Греції, побитися під

# data[].attributes.headline
Сличко Денис 

# data[].attributes.subject
Сличко Денис 

# data[].attributes.body
Одіссей — син Лаерта, цар Ітаки. Має дружину Пенелопу та сина Телемаха. Одіссей – справді епічний герой і водночас є «всебічно розвиненою особистістю»: хоробрий воїн і розумний воєначальник, досвідчений розвідник, перший в кулачному бою і бігу атлет, відважний мореплавець, майстерний тесляр, мисливець, торговець, дбайливий господар, оповідач. Він люблячий син, чоловік і батько, але він же і коханець підступно-прекрасних німф Кирки і Каліпсо.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
АудіоКниги Українською

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Послухай захоплюючу розповідь про подвиги і пригоди грецького героя Одіссея, розумного, хитрого і красномовного володаря острова Ітаки, оспіваного напів-легендарним сліпим поетом Гомером в "Іліаді" та "Одіссеї".

Разом з ним можна вирушити в кількарічну подорож до стародавньої Греції, побитися під стінами Іліону, попереховуватися в череві Троянського коня, за допомогою якого ахейцям вдалося потрапити за надпотужно укріплені стіни Трої, а також стати побратимом в численних подвигах, якими уславився Одіссей, коли він, повертаючись додому, десять років блукав світом, поки вдома його чекала вірна Пенелопа.

Краєчком ока глянути на кіклопів, від яких спритному героєві вдалося втекти, на чарівницю Кірку і прекрасну німфу Каліпсо. І, нарешті діставшись з нашим мандрівником додому, перемогти в змаганні ста женихів, які заочно давно вже поховали славного бурлаку, і вибороти право на руку і серце власної дружини. Хочеш стати побратимом Одіссея у всіх цих захоплюючих пригодах? Готуй зброю і вирушаймо!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея аудіокнига

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея читати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея слухати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея слушать

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея українською мовою

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гомер одiссея скачати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гомер одiссея слухати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гомер одiссея онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея аудіокнига одiссея читати

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея слухати одiссея слушать

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
одiссея українською мовою гомер книги

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гомер одiссея скачати гомер одiссея слухати

# data[].attributes.attachment_link.title
Гомер - Одiссея

# data[].attributes.attachment_link.description
Послухай захоплюючу розповідь про подвиги і пригоди грецького героя Одіссея, розумного, хитрого і красномовного володаря острова Ітаки, оспіваного напів-легендарним сліпим поетом Гомером в "Іліаді" та "Одіссеї". Разом з ним можна вирушити в кількарічну подорож до стародавньої Греції, побитися під

# data[].attributes.body
«Одіссе́я» (дав.-гр. Ὀδύσσεια, Odýsseia) — давньогрецька епічна поема про пригоди Одіссея, царя Ітаки. Описує 40-днів життя героя: поневіряння після Троянської війни, повернення додому і помсту залицяльникам до його дружини Пенелопи. Шедевр світової літератури. Авторство приписується легендарному Гомеру.

Гоме́р — легендарний давньогрецький поет, якого вважають автором «Іліади» та «Одіссеї», двох славетних грецьких епічних поем, що започаткували європейську літературу.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ПІСНЯ ПЕРША

ЗМІСТ ПЕРШОЇ ПІСНІ
ДЕНЬ ПЕРШИЙ
Рада богів. Зібравшись на Олімпі, вони ухвалюють, щоб Одіссей, якого переслідує Посейдон і затримує німфа Каліпсо, повернувся нарешті у свою вітчизну, на острів Ітаку. Богиня Афіна, прибравши вигляд Мента, Одіссеєвого друга, з'являється синові Одіссея Телемахові й дає пораду поїхати до Пілоса і Спарти, щоб розвідати про батькову долю, радить йому також повиганяти женихів своєї матері Пенелопи, що господарюють в Одіссеєвім домі. Телемах після рішучої розмови з матір'ю і женихами лягає спати і мріє про подорож.

РАДА БОГІВ. АФІНА НАСТАВЛЯЄ ТЕЛЕМАХА
Музо, повідай мені про бувалого мужа, що довго
Світом блукав, священну столицю троян зруйнувавши,
Всяких людей надивився, міста їх і звичаї бачив,
В морі ж багато біди і тілом зазнав, і душею,
5] Щоб і себе врятувать, і друзів додому вернути.
Та не вберіг він свого товариства, хоч як того прагнув.
Марно загинули всі через власне зухвальство безтямне:
З'їли, безумні, волів вони Гелія Гіперіона,
Що понад нами, - за те дня повернення він їх позбавив.
10] Дещо, богине, і нам розкажи про них, Зевсова доню.
Інші, кому пощастило уникнуть загибелі злої,
Дома були вже, війни й небезпеки на морі позбувшись.
Тільки його, що так прагнув отчизни своєї й дружини,
Німфа Каліпсо, владарка, тримала, в богинях пресвітла,
15] В гроті глибокім, бажаючи мати його чоловіком.
В круговороті часу, коли рік надійшов відповідний
І ухвалили боги повернутись йому до Ітаки,
Навіть і там, серед близьких і рідних, не міг він уникнуть
Скрути тяжкої. Тоді всі богове йому співчували,
20] Крім Посейдона, - гнівом його Одіссей богорівний
Вічно був гнаний, аж поки до рідного краю дістався.
Сам Посейдон у далеких тоді пробував ефіопів, -
У протилежних кінцях простягались поселення їхні, -
Де Гіперіон заходить, і там, де він сходить щоденно.

25] Там з баранів і биків гекатомби приймав він жертовні,
Там веселився на учтах. Тим часом інші богове
В Зевса, у домі його на Олімпі, всі разом зібрались.
Першим батько людей і богів тут слово промовив, -
В пам'яті серця його постав-бо Егіст бездоганний,
30] Вбитий Орестом палким, Агамемнона сином преславним.
Це він згадавши, з такими словами звернувсь до безсмертних:
"Горе! Як легко смертні тепер нас у всьому винують!
Зло - від богів, - вони кажуть, самі ж через власну зухвалість,
Всупереч долі, багато на себе нещасть накликають.
35] Так і Егіст проти долі дружину Атріда законну
Взяв за жону, а самого убив, щойно той повернувся.
Знав же й про згубу свою, бо завчасно до нього послали
Світлого ми дозорця Гермеса сказать, щоб не смів той
Ані Атріда вбивать, ні жони його брати за себе,
40] Бо за Атріда відомста відбудеться через Ореста,
Щойно змужніє й почне за рідним він краєм тужити.
Так йому мовив Гермес, та не зміг він на думку Егіста
Радою доброю вплинуть, - і той за все поплатився".
В відповідь мовить йому ясноока богиня Афіна:
45] "О Кроніде, наш батьку, ти наш володарю найвищий!
Справді, смертю такою поліг він цілком по заслузі.
Хай же так кожен загине, хто мав би таке учинити.
Та розривається серце за тим Одіссеєм розумним.
Він-бо, нещасний, від любих далеко на хвилею митім
50] Острові терпить біду, на тім пупі широкого моря.
Острів той лісом поріс, і живе там богиня в домівці,
Згубного донька Атланта, що глиб увесь знає у морі
Й сам міцними плечима тримає стовпи височенні
Ті, що й небо навколо, і землю усю підпирають.
55] В смутку затримує там бідолаху Атлантова донька,
Повними ласки й облуди словами всечасно чарує,
Тільки б свою він Ітаку забув. Одіссей же невтішно
Прагне узріти хоч дим, що над рідним підноситься краєм,
Потім і вмерти готовий. Невже і твого, олімпійцю,
60] Серця ласкавого це не зворушить? Чи не годив-бо
Жертвами щиро тобі Одіссей з кораблів аргів'янських
В Трої просторій? Чому ж одвертаєшся й досі од нього?"
Відповідаючи, Зевс, шо хмари збирає, промовив:
"Що за слова в тебе линуть, дитя, крізь зубів огорожу?
65] Богоподібного як же забути мені Одіссея?
Найрозумніший з людей він, з усіх найщедріші приносив
Жертви безсмертним богам, що простором небес володіють!
Та Посейдон-земледержець до нього всечасно палає
Гнівом невпинним за те, що кіклоп Поліфем богорівний
70] Ока позбавлений ним, а той же із інших кіклопів
Був найсильніший; німфа його породила Фооса,
Форкіна донька, державця в пустинному морі шумливім.
В гроті глибокім вона з Посейдоном колись поєдналась.
З того часу Посейдон, могутній землі потрясатель,
75] Хоч не убив Одіссея, то гонить від рідного краю.
Отже, давайте усі поміркуємо разом уважно,
Як Одіссея додому вернуть. Посейдон хай вгамує
Гнів свій, - не може-бо він проти спільної волі безсмертних
Вперто змагатися сам і один з усіма сперечатись".
80] В відповідь мовить йому ясноока богиня Афіна:
"О Кроніде, наш батьку, ти наш володарю найвищий!
Як і направду тепер до вподоби богам всеблаженним,
Щоб Одіссей велемудрий щасливо додому вернувся,
З вістю Гермеса, гінця світлосяйного, швидше пошлімо
85] Аж на Огігію, острів далекий, нехай там негайно
Німфі звістить пишнокосій ухвалу нашу незмінну,
Що Одіссей витривалий повинен додому вернутись.
Я ж до Ітаки пощу, щоб там в Одіссеєвім сині
Більшу збудити бадьорість і прагнення вкласти у серце,
90] Скликати довговолосих ахеїв на збори народні
Й вигнати всіх женихів, які убивають у нього
Цілі отари овець і повільних волів круторогих.
Потім пошлю його в Спарту і в Пілос, пісками укритий, -
Може, почує він щось про повернення любого батька
95] Й сам між чужими людьми собі доброї слави набуде".
Мовила так і до ніг золоті підв'язала підошви.
Гожі й нетлінні, що всюди із подувом вітру найлегшим -
І по воді, й по безкраїх просторах землі - її носять,
Спис бойовий у руки взяла з наконечником мідним,
100] Гострий, міцний і важкий, що ним побивала героїв
Шереги гнівом охоплена донька всевладного батька.
Кинулась летом швидким із високих вершин олімпійських,
Стала в ітакськім краю, при самих Одіссеєвих дверях,
Перед порогом надвірним, із списом в руці мідногострим,
105] Вигляд чужинця прибравши, тафійського ватага Мента.
Там женихів гордовитих застала. Перед дверима
Грою в кості якраз утішали своє вони серце,
Сидячи долі на шкурах волів, що самі ж повбивали.
Слуги меткі та окличники з ними: одні у кратерах
110] Воду мішали з вином, а другі дірчатими мили
Губками довгі столи й на середину їх виставляли,
Інші ж - м'яса на них розкладали шматки незліченні.
Перший з усіх Телемах боговидий богиню помітив.
Серцем засмучений, мовчки сидів він поміж женихами
И думкою батька собі уявляв благородного, як він
З'явиться раптом і всіх женихів повигонить із дому,
Честь свою верне і стане господарем власних маєтків.
Мислячи так, він сидів з женихами й Афіну побачив.
Кинувсь до входу він, сором відчувши в душі, що чужинець
120] Мусить так довго стоять під дверима. Наблизивсь до нього,
Взяв за правицю його, прийняв мідногострого списа
І, промовляючи, з словом до нього звернувся крилатим:
"Щастен будь, гостю, в цім краї ти прийнятий будеш привітно!
Сядь, пообідай, а потім розкажеш, чого тобі треба".
125] Мовивши це, йде вперед, а за ним - Паллада Афіна.
Щойно обоє зайшли вони в дім Одіссея високий,
Списа узяв він у неї, відніс під колону велику,
Вставив у тесаний списник - туди, де багато стояло
Інших списів Одіссея, в біді витривалого мужа.
130] В крісло, привівши її, посадив, полотниною вкрите,
Крісло ж красиве, різьблене, з маленьким підніжжям при ньому.
Сам на стільці біля неї узорчатім сів якнайдалі
Від женихів, щоб криком своїм не завадили гостю
їжу спокійно вживати, хоча й до зухвальців потрапив,
135] Та наодинці про батька відсутнього щось розпитати.
Воду служниця внесла в золотому чудовому глеку -
Руки вмивати - й поволі над срібним цеберком зливала;
Потім поставила стіл перед ними, обструганий рівно.
Хліба і страв розмаїтих їм ключниця вносить поважна,
140] Радо і щедро черпнувши з домашніх запасів багатих;
Різного м'яса їм чашник на блюдах поклав дерев'яних
Купами, й келихи він золоті перед ними поставив;
Часто й окличник до них підходив вина доливати.
Шумно в кімнату зухвалі зайшли женихи й посідали
і45] Поряд, один за одним, на стільцях і на кріслах високих;
Воду їм чисту на руки окличники стали зливати;
Свіжого хліба служниці наклали їм кошики повні;
Хлопчики аж по вінця напою влили у кратери,
Й руки до поданих страв одразу ж усі простягнули.
150] Потім, коли уже голод і спрагу вони вдовольнили,
Зразу ж і іншим серця женихів забуяли бажанням -
Співу і танців, адже найкраща то учти оздоба.
Фемію в руки окличник кіфару подав пречудову,
Мусив-бо він женихам і грати, й співать проти волі.
155] Пісню прекрасну почав він, по струнах ударивши злегка.
Саме тоді Телемах Афіні сказав ясноокій,
Голову близько схиливши, щоб інші його не почули:
"Гостю мій любий, не будеш гнівитись на те, що скажу я?
їм лиш одно на умі - самі лиш кіфари та співи.
160] Легко їм це, бо безкарно чужеє майно проїдають
Мужа, що білії кості його або десь під дощами
Тліють на суші, або їх десь хвиля морська коливає.
Тільки б узріли вони, що господар додому вернувся,
Всім би їм краще вже ноги прудкіші схотілося б мати,
165] Ніж на одіння коштовне чи золото тут багатіти.
Доля лиха загубила його, і ніякої втіхи
Нам вже немає, хоча й би сказав хто з живущих на світі,
Ніби він вернеться, - день повороту його вже загинув.
Отже, тепер мені щиро скажи і повідай одверто:
170] Хто ти і звідки? З якого ти міста й родини якої?
Як ти прибув, на якім кораблі? Яку до Ітаки
Путь із тобою пройшли мореплавці? І що то за люди?
Ти ж бо не пішки, гадаю, до нашого краю дістався.
Щиро й одверто ще й те розкажи, щоб знав я напевно:
175] Вперше сюди ти приїхав чи гостем у батька мойого
Ти вже бував? Бо немало вчащало до нашого дому
Всякого люду, широкі-бо мав із людьми він стосунки".
Мовить до нього тоді ясноока богиня Афіна:
"Щиро й одверто на всі я тобі відповім запитання.
180] Ментом я звусь, Анхіала премудрого я величаюсь
Сином і правлю тафійським народом моїм веслолюбним.
Нині ж заїхав сюди кораблем із людьми я своїми,
Пливши по темному морю в країну людей іншомовних,
В місто Темесу, по мідь, а везу я залізо блискуче.
185] Свій корабель я поставив далеко від вашого міста,
В гавані Рейтрі, де поле під схилом Нейона лісистим.
Гордий я тим, що гістьми з твоїм батьком були ми взаємно
З давніх часів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Одіссея - Гомер, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читайте повний текст "Одіссея" (автор: Гомер) онлайн українською. Повний текст електронної книги Гомер - Одіссея в перекладі українською мовою на УкрЛіб