# data[].attributes.body
skup računala povezanih na način da mogu međusobno komuniciratii razmijenjivati podatke

# data[].attributes.body
-razmijena podataka
-dijeljenhje zajedničkih uređaja
-komunikacija
-zabava
-obrazovni sadržaji

# data[].attributes.body
-sigurnost podataka
-zlonamjerni programi
-složenije održavanje računalne mreže

# data[].attributes.body
korisničko-poslužiteljski odnos

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
U pravilu, običan korisnik ima takve pojmove kao "web-poslužitelj" ili "hosting" koji su povezani s nečim posve nerazumljivim. U međuvremenu, nema ništa teško u ovom pitanju. Pokušajmo objasniti što je web server, zašto je to potrebno i kako funkcionira, pogotovo bez ulaženja u tehničke detalje, ali, da tako kažemo, na prste. U međuvremenu, usredotočit ćemo se na pitanje kako stvoriti i konfigurirati takav poslužitelj na kućnom računalnom terminalu ili prijenosnom računalu.

Što je web-poslužitelj?

Najvažnija stvar u ovom pitanju je shvatiti da poslužitelj te vrste nije ništa više od računala na Internetu s instaliranim odgovarajućim softverom.

Ali to apsolutno ne znači da ne možete stvoriti vlastitu konfiguraciju kod kuće. Budući da imamo uobičajenije operacijske sustave Windows, pitanja o tome kako stvoriti web poslužitelj na Ubuntuu (Linuxu) neće se razmatrati.

Za što služe web poslužitelji?

Na poslužiteljima ovog tipa na Internetu se pohranjuje mnogo informacija. Istodobno, isti antivirusi pristupaju svojim bazama podataka kako bi ažurirali svoje vlastite baze podataka. Korisnik je također izravno povezan s takvim poslužiteljima, praveći zahtjeve u pregledniku (traženje informacija, pristup stranici itd.).

Tako se ispostavlja da su sve stranice prisutne na Internetu pohranjene na web poslužiteljima, na što je s jedne strane napravljen korisnički zahtjev ili je instaliran program pristup, s druge strane, rezultat je proizveden od istog poslužitelja kojem se pristupa.

Kako sve to funkcionira?

Svi korisnici navikli su na internet unositi određeni resurs (web stranicu) na kojem se nalaze informacije određene vrste, adresnu traku samo unesite prefiks www (ili http) i sljedeće ime. Ali nitko ne razmišlja o tome kako web poslužitelj razumije zahtjev i daje rezultat.

Zapravo, ovdje moramo razlikovati koncepte poslužitelja i klijenta. U našem slučaju, stranica hostirana na Internetu pohranjena je na udaljenom poslužitelju. Korisničko računalo djeluje kao klijent, od kojeg je zahtjev napravljen.

Za pristup Internetu koriste se programi koji se nazivaju web preglednici. Oni pretvaraju korisnički zahtjev u digitalni kod koji prepoznaje web poslužitelj. Poslužitelj je obrađuje i daje odgovor u odgovarajućem kodu, a preglednik već pretvara milijune nula i jedinica u normalan oblik s tekstualnim, grafičkim, audio ili video informacijama koje se nalaze na stranici.

Najpopularniji web poslužitelji

Od svih poslužiteljskih programa, vjeruje se da su najčešći Apache i Microsoft IIS. Prvi je popularniji i češće se koristi u sustavima sličnim UNIX-u, iako se može instalirati na Windows. Osim toga, Apache poslužitelj je apsolutno besplatan softver i kompatibilan je s gotovo svim poznatim operativnim sustavima. Međutim, kao što je navedeno, ovaj softver je namijenjen uglavnom profesionalnim programerima i programerima.

Microsoftov softverski proizvod namijenjen je prosječnom korisniku koji može instalirati i konfigurirati takav web-poslužitelj za Windows bez dodatne pomoći kvalificiranog stručnjaka.

Međutim, na temelju službene statistike, Apache softver koristi oko 60% svih postojećih poslužitelja, tako da će se instalacija i konfiguracija početne konfiguracije razmotriti na primjeru.

Web poslužitelj na kućnom računalu: instalacija

Za instalaciju morate preuzeti poseban poslužiteljski paket, skraćeno WAMP, koji uključuje tri glavne komponente:

Apache je softverska ljuska poslužitelja koja može raditi neovisno, ali samo ako nema dinamičkog sadržaja na stranicama s hostom.

PHP je programski jezik koji koriste dodaci za upravljanje poslužiteljima s dinamičkim sadržajem kao što su WordPress, Joomla, Drupal.

MySQL - jedinstven sustav za upravljanje bazom podataka ponovno se koriste pri izradi web-lokacija s dinamičkim sadržajem.

Instalacija se može izvršiti iz paketa WampServer. Da biste to učinili, jednostavno slijedite upute "Čarobnjaka", koji će na jednoj od etapa ponuditi da odaberete internetski preglednik koji će se koristiti prema zadanim postavkama.

Da biste to učinili, morat ćete otići u mapu s izvršnom datotekom preglednika (ako to nije Internet Explorer, obično se nalazi u direktoriju programskih datoteka). Usput, sam popis preglednika trebao bi biti dodan na popis iznimki Windows vatrozida. U završnoj fazi, ispred trenutne točke pokretanja postavlja se kvačica, nakon čega se u sistemskoj traci pojavljuje odgovarajuća ikona, koju trebate kliknuti i promijeniti kako biste odabrali pokretanje lokalnog hosta (localhost).

Ako je sve učinjeno ispravno, početna stranica poslužitelja će se pojaviti. Nadalje, bit će ponuđeno instaliranje dodatnih komponenti (ako to nije učinjeno, sustav će generirati pogrešku). Instalacija se uglavnom odnosi na dodatne dodatke, elemente i komponente koje će poslužitelj koristiti u budućnosti.

Primjer postavljanja i testiranja poslužitelja

Postavljanje web poslužitelja je malo kompliciranije. Prvo, u izborniku palete sustava odaberite prijelaz u WWW mapu (mjesto za spremanje dodataka ili HTML datoteka). Nakon toga upišite sljedeći tekst u Notepad:

Pozdrav!

„; ?>

Možete jednostavno kopirati tekst u Notepad i spremiti datoteku kao index.php u istu WWW mapu (iako to možete bez nje, budući da se ovaj korak koristi samo za provjeru lokalnog hosta). Umjesto pozdrava, možete umetnuti bilo koji drugi tekst ili frazu.

Zatim u pregledniku morate osvježiti stranicu (F5), nakon čega se na zaslonu prikazuje sadržaj. Ali za druga računala stranica neće biti dostupna.

Da biste otvorili pristup, morate promijeniti datoteku httpd.conf pisanjem u odjeljku koji počinje s sljedećih redaka:

Narudžba Dopusti, Odbij

Dopusti od svih

Zatim trebate samo spremiti promjene i ponovno pokrenuti poslužiteljsku ljusku. Ako koristite usmjerivač, provjerite je li odabran port 80 port (bez toga neće biti pristupa poslužitelju na Internet).

Umjesto pogovora

Naravno, s obzirom na razumijevanje suštine operacije ili postavki kućnog web poslužitelja, ovdje je samo najosnovnija i koncizna informacija, da tako kažemo, za opće razumijevanje. Zapravo, svi procesi su mnogo složeniji, osobito u smislu pretvaranja zahtjeva i izdavanja odgovora, a da ne spominjemo postavke poslužitelja kod kuće. Ako korisnik ima želju razumjeti te probleme, onda ne možete bez početnog znanja o istom WordPress dodatku i PHP jeziku. S druge strane, za objavljivanje primitivnih stranica, koje sadrže uglavnom samo tekstualne informacije, možete koristiti te početne informacije.

# data[].attributes.attachment_link.title
Web poslužitelj (Web Server): za što se koristi, kako radi i kako radi

# data[].attributes.attachment_link.description
U pravilu, običan korisnik ima takve pojmove kao "web-poslužitelj" ili "hosting" koji su povezani s nečim posve nerazumljivim. U međuvremenu, nema ništa teško u ovom pitanju. Pokušajmo objasniti što je web poslužitelj, zašto je to potrebno i kako radi, pogotovo bez ulaženja u tehničke detalje, i tako reći, na prste.

# data[].attributes.body
-koncentrator (hub)
-preklopnik (swich)
-usmjernik (router)

# data[].attributes.body
-svaka mreža ima svoj jedinstven broj
-ne postoje dva računala sa istom IP-adresom
-zapisojume ju kao četiri broja odvojenih točkom u rasponu od 0 do 255 npr. 23.233.0.179

# data[].attributes.body
-1 zaglavlje IP
-2 tijelo
začelje

# data[].attributes.body
brzina kojom s računala šaljemo podatke orema nekom poslužitelju

# data[].attributes.body
brzina kojom računalo preuzima podatke s poslužitelja

# data[].attributes.body
i-nternetska komunikacija se temelji na dogovorenim pravilima koja se nazivaju norme za prijenos podataka ili protokoli
-protokoli se sastoje od TCP i IP protokola

# data[].attributes.body
-protokol s ugrađenom zaštitom u obliku kkriptografskih protokola
-oni osiguravaju sugurnost u komunikaciji i kriptiranje podataka