# data[].attributes.body
1) Talet om utbildning får reella konsekvenser. Hur man framställer verkligheten, vad som betraktas som problem och lösningar, vilka orsakssamband som pekas ut etc. får reella konsekvenser. Diskursen gynnar vissa grupper, idéer, aktörer och missgynnar andra. Det är inte av naturen givet även om det kan verka så. Vikten av att förhålla sig kritisk.

# data[].attributes.body
Samtida diskurser om utbildning präglas av idéen om att utbildning måste förändras, ständigt reformeras för att förbättras, hänga med i tiden etc.

# data[].attributes.body
Diskursen/idéen om kunskapssamhället bygger på idéen att vi nu ska leva på att sälja kunskap/innovation. Vi måste sälja kunskap för att klara oss i konkurrensen där andra länder producerar varor billigare och vi lämnat lämnat industrisamhället bakom oss och blivit ett kunskapssamhälle, vi befinner oss i en ny fas av kapitalismen enl. denna idé. (Bygger på ett slags stadietänkande när det gäller samhällsförändring som är förenklat.) Diskursen om kunskapssamhället omformar utbildning så att utbildning/kunskap kommer att värderas efter om den är nyttig/kan säljas/göra Sverige mer konkurrenskraftigt. Bolongaidealets fokus på utb som nyttigt versus Humboltidealet kunskap för kunskapens egen skull). Från att vetenskapen ska fokusera "är det sant/rättvist till "är det användbart?" i konkurrensen. Men i vilken mån är kunskapssamhället retorik?

# data[].attributes.body
Globaliseringsdiskursen innebär att utbildning mäts alltmer i ekonomiska mått enl. Ball. Drar åt samma håll som diskursen om kunskapssamhället. Svensk utbildning och innovation måste vara konkurrenskraftig i den globala världen där alla konkurrerar med varandra. Globaliseringsdiskursen och det ekonomiska sättet att tänka drivs inte bara av svenska staten utan av aktörer utanför nationen. WTO, OECD, Världsbanken och inte minst EU driver utbildningspolitik.

# data[].attributes.body
S Ball om constant stream of equity talk i Storbritannien. Samma i Sverige. Utbildning och skola kopplas gång på gång samman med bristen på likvärdighet. Skillnader mellan flickor och pojkar, elever med svensk respektive utländsk bakgrund vad gäller resultat.  Även här leder diskursen till en vilja att förändra skolan. Man pratar om hur man ska minska skolsegregationen, minska skillnader i resultat etc. Man har olika projekt. På utbf fanns en enorm tavla med alla insatser man gjorde i skolan. en plupp för varje insats. vissa skolor i så kallade utsatta områden var överösta med projekt.

Men här varnar Stephen Ball för att diskursen pekar ut fel orsakssamband och lösningar. Man tänker sig att skolan är lösningen på och kanske också orsaken till ojämlikheten och man är så fokuserad på det så man ser inte hur ojämlikt samhället är. Skolan kan inte kompensera för samhällets ojämlikhet. Detta är ju intressant att ta med sig när man läser Therborns bok som visar på den ökande ojämlikheten i det svenska samhället. (Therborn pekar förövrigt på en annan diskurs, den om "invandrarna" och menar att den skyler över de reella problemen.)

# data[].attributes.body
Man kan tänka i manifesta och latenta funktioner. Kursmål, läroplan är manifesta men vad D Broady kallar den "dolda läroplanen" det som ligger under ytan är det latenta. Latenta funktioner: 1. sortera elever - upprätthålla klasstrukturen. 2. Gå kapitalismens ärenden (Therborn). Skapa mer vinst till de redan rika. 3. Skapa en viss typ av medborgare. Foucault som ni läst på utb soc grunder menar att utbildning och andra institutioner disciplinerar. Therborn och Ball menar att utbildning när ideal om den entreprenöriella medborgaren, den konkurrenskraftiga  medborgaren som kommer att bidra till nationens välstånd och konkurrenskraft. 4. Att få oss att flytta blicken från samhällets ojämlikheter till skolan.

# data[].attributes.headline
Göra Sverige globalt konkurrenskraftig, skapa jämlikhet, 

# data[].attributes.subject
Göra Sverige globalt konkurrenskraftig, skapa jämlikhet, 

# data[].attributes.body
Så från 1860 till 1980 så fick vi allt mindre skillnader i inkomst. Under den här tiden fick arbetarrörelsen också arbetsplatsrättigheter (rimliga arbetsvillkor) och medborgerliga sociala rättigheter (hälsa, utbildning och en rimlig levnadsstandard t ex)

Men sedan på 1980-talet börjar vad Therborn kallar för motreformationen. Då vänder utvecklingen och ojämlikheten, markerat av ökade inkomstskillnader t ex, ökar.

# data[].attributes.body
Avindustrialisering - försvagning av arbetarklassen

Finanskapitalism - och entrepenörskapsideal som underlättades av den elektroniska revolutionen. Nya möjligheter genom valuta- och värdehandel och spekulation öppnades upp och understöddes av IT-utvecklingen. Företagens värde kopplades inte längre till deras reella vinster. Avindustrialiseringen och nya former av finanskapitalism  innebar att de överenskommelser som man kunnat göra mellan arbetarklassen och företagsledning nu inte var relevanta längre.

• Ett ideologiskt hegemoniskifte: staten främjar ett borgerligt klassmedvetande, ”entreprenörsideologi”

En liten grupp socialdemokratiska politiker vände sig bort från arbetarrörelsen (Kjell-Olof Feldt) Bengt Dennis – riksbankschef och Erik Åsbrik mot en nyliberal politik och det fanns inga krafter som stoppade

# data[].attributes.body
1.Entreprenörskaps ideal genomsyrar utbildningssektorn

2.Utförsäljningen av skolan

3.Lärares arbeten föremål för vinstjakt

4.Minskade skatteintäkter (genom skattesänkningar) som kan användas till skolan

5.Skolval och segregation

6.Sämre utbildning. T ex en ökande klassprägling, betygsinflation, minskade kunskaper