# data[].attributes.headline
19. april - Introduktion til sundhed og omsorg

# data[].attributes.subject
19. april - Introduktion til sundhed og omsorg

# data[].attributes.body
Hvad er det særligt vigtigt, at jeg er opmærksom på, når jeg skal forholde mig til andre menneskers sundhed i praksis?

Det er vigtigt, at huske på, at der er forskellige/subjektive opfattelser af sundhed.  Det handler om ens fysiske, mentale, psykiske helbred, altså de ting der giver en mening i ens hverdag.
Det er vigtigt, at vi så vidt muligt arbejder hen i mod, at brugerne tager ansvar for deres egen sundhed, og ikke bliver pålagt hvad sundhed er for dem.
Der er forskellige tegn hvorpå man kan forstå forskellige menneskers mistrivsel eller problemer på, men det kunne f.eks. være ensomhed, passivitet og en mistet evne til at handle, og det er på denne måde vores opgave at finde en måde hvorpå brugerne kan få motivationen til livet tilbage.

Vi kan på den måde sige, at jo bedre vi er i stand til at opleve tilværelsen som meningsfuld, forståelig og håndterbar - jo bedre forudsætninger har sundheden. (Antonovsky)

# data[].attributes.body
Hvordan kan din nye viden om livskvalitet inspirere dig at arbejde med livskvalitet i din 1 praktik på børn og unge området? Og er der nogle vigtige opmærksomhedspunkter?

Livskvalitet for en person varierer for det enkelte menneske. Det giver et perspektiv at sætte livskvalitet i børnehøjde, da det muligvis er nogle andre ting der giver livskvalitet for børn, end det er for voksne.
Vi kan opleve livskvalitet når vi formår/mestrer noget, og dette kan være utroligt positivt, men det kan også være en stressfaktor, hvis der konstant bliver forventet noget af os, og at vi konstant skal være i udvikling.
Vi har brug for at blive anerkendt og at blive  set, hørt og rost for den mestring vi har opnået i hverdagen.
Livskvalitet kan også hænge sammen med ens baggrund og tilhørende motivation til livet.
Livskvaliteten er individuel og skal ikke være et mål, og er ikke nødvendigvis en ukompliceret vej.

“Lykke er ikke et mål, vi når for enden af livets vej – det er selve den måde, vi lever vores liv på.” (Aristoteles)

# data[].attributes.body
Hvordan kan du aktivt forebygge stress hos dig selv?

Give sig selv tid til pauserne, uden at få dårlig samvittighed over, at vi bør gøre andet, som er mere effektiv. At nå det vi når, og ikke gøre mere end hvad en evt. liste fortæller man skal.
Prioritere det der giver os energi frem for det der dræner.
Undgå at sammenligne os med andre, og i stedet mærke efter, hvad der er godt for os.
Have et overskueligt skema.
Tale med andre, hvis der er evt. frustrationer eller tegn på stress. Igennem at tale med andre, finder vi ud af, at vi ikke står alene, og have en indstilling om at ”det var det jeg nåede i dag, og det er også okay”.

Hvordan kan du aktivt forebygge stress hos børn og borgere, du har ansvar for?

At høre hvordan det går med borgeren, og om de har styr på det de skal nå. Hjælpe dem med at sætte ord på hvad der er svært.
Vi kan sænke forventninger til borgeren, og undgå at stille for høje krav. Nogle gange er det nok at være stået op af sengen.

Hvorfor er arbejde med hygiejne sundhedsfremmende?

Vi formindsker risikoen for at blive syg, dette kan skabe uforudsete udfordringer, som kan skabe kaos psykisk, hvilket igen er en dårlig spiral, det det psykiske også påvirker kroppen.
Når vi bliver syge har vi en tendens til at bruge medicin, og dette kan også være skadeligt for kroppen.

Hvilke overvejelser er vigtige, når man ønsker positivt at formidle hygiejnens betydning for børn og borgere?
Vi skal være klar i spyttet omrking hvordan man forebygger dårlig hygiejne. Det skal formidles uden en løftet pegefinger, og ikke som en skræmmekampagne.

# data[].attributes.body
Hvordan kan din viden om resiliensprocesser inspirere dig som kommende fagperson? Hvad er det særligt vigtigt at være opmærksom på?

Som kommende fagperson er det vigtigt, at have fokus på risikofaktorer og at fremme beskyttelsesfaktorer, så vedkommende har ressourcer og redskaber til at overkomme svære situationer nu og i fremtiden. Beskyttelsesfaktorer er med til at udvikle resiliens, dvs. personer der har god resiliens er i stand til at håndtere kriser og stress på en positiv måde.

Resiliens kan også beskrives som robusthed, altså at vi hele tiden er med til at bygge personer op som mennesker, der skal have forudsætninger for at klare sig godt, hvor de gerne skulle kunne leve et godt og livsdueligt liv.

Derudover skal vi også være opmærksomme på at blive ved med at styrke de børn og unge som er kommet godt ud på den anden side.

Det er vigtigt at huske på, at have et positivt mindset, og vide at det aldrig er for sent. Der skal 3 gode ting til at overkomme 1 dårlig.

# data[].attributes.body
Hvordan kan I som socialdiakoner, ansat i dagtilbud eller SFO bidrage til at fremme børns sundhed og mindske social ulighed?
Rent sundhedsmæssigt kan vi være med til, at der er en sund madpolitik, hygiejne bliver overholdt og at børnene kommer ud og oplever bevægelsesglæde.
Man kan evt. lave spisegrupper, så man har en gruppe, hvor de kan spejle sig i nogle og hvor de kan tale med nogle de måske ikke normalt taler med (et fælles tredje).
Vi kan blande børnene på tværs, men også sørge for at forældrene kender hinanden på kryds og tværs.
Vi skal have et samarbejde og gensidig respekt mellem forældrene og pædagogerne.
Det er derfor vigtigt som pædagog at fremme de gode egenskaber hos alle børn, så de får lyst til at lege med hinanden og skabe et sundt og trygt fællesskab.

# data[].attributes.body
Det er vigtigt, at man som pædagog er i stand til at være kreativ og finde på lege eller afprøve allerede eksisterende lege og selv være en del af dem. Hvis man skal opnå et fælles tredje er det vigtigt, at man ikke blot fortæller om legen og ser på fra sidelinjen, men selv er en aktiv deltager. På den måde får du en særlig tilknytning til de der deltager.

# data[].attributes.headline
3. maj - Seksualitet - Børn og handicappede 

# data[].attributes.subject
3. maj - Seksualitet - Børn og handicappede 

# data[].attributes.body
Hvordan understøttes børns seksuelle udvikling i daginstitutioner?

Vi skal give børn lov til at udforske deres sanser, men være opmærksom på hvornår det går over grænsen. Hvis eventuelle grænser bliver overskredet, er det godt at kunne have en snak med barnet om det. Det er vigtigt også i personalegruppen at være i dialog omkring børnene og seksualitet. Vi skal derudover også kunne have en god kommunikation med forældrene om det.

Hvad kan hæmme børns seksuelle udvikling?
Hvis der laves regler, som børnene skal efterleve, kan de blive kropsforskrækkede. Pædagogernes reaktion kan også hæmme den seksuelle udvikling, hvis det bliver for strikst.

Hvad er du blevet klogere på i forhold til børn og seksualitet?
Vi har lært at børn er meget nysgerige og kropssøgende. Vi har lært at voksne pålægger børn nogle seksuelle intentioner, der ikke er der.
Der skal lægges en grænse for børns seksuelle nysgerighed.

Hvilke opgaver har socialdiakonen i forhold til handicappede og seksualitet?
Hvis man har mod på det, så skal vi møde de handicappedes seksuelle behov. Vi skal kunne se på dem med ligeværdige øjne, og være opmærksom på at de har de samme behov som alle andre.
Man skal dog kende sine egne grænser, og være tydelige omkring dem. Man kan hjælpe med at opbygge viden omkring seksualitet.

Hvilke etiske dilemmaer er forbundet med handicappede og seksualitet?
Det er sværere at få opfyldt seksuelle behov. Det er et etisk dilemma i forhold til at være forældre, om de er egnet til det, og om barnet vil lide under det.
Det kan være et etisk dilemma hvor grænsen går, for dem og om man pålægger sine egne grænser.
Det kan være et dilemma hvorvidt den handicappede er klar over hvad der foregår eller om de kun er drevet af lyst.

# data[].attributes.body
Hvilke koblinger ser du mellem kost, sundhed og fællesskaber?
Som pædagog er det vigtigt at kunne gribe rutinerne og de læringsmuligheder der opstår i disse.
En stor del er i sær det med at deltage i måltidernes fællesskab, hvor der er samarbejde, tid til at lære nyt, lære fra sig, struktur og gentage erfaringer. Der er forventes det samme af alle brugere, alle bidrager, så der ikke er nogle som er uden for fællesskabet, og føler sig alene.
Det handler ikke kun om det biologiske aspekt ift. f.eks. næring og blodsukker, men også den nærvær, omsorg, de samtaler og den ansvarsfølelse, der kan opstå i et madfællesskab.