# data[].attributes.headline
Конкурси для педагогів

# data[].attributes.subject
Конкурси для педагогів

# data[].attributes.body
Всеукраїнський конкурс авторських програм практичних психологів та соціальних педагогів "Нові технології у новій школі"

Всеукраїнський конкурс рукописів навчальної літератури для позашкільних навчальних закладів системи освіти

Всеукраїнський конкурс-захист сучасної моделі навчальногог закладу "Школа сприяння здоров'ю"

Всеукраїнський конкурс "Героїчна Україна: від минулого до сьогодення"

Всеукраїнський конкурс фахової майстерності для учителів-україністів "Соняшник-учитель"

Всеукраїнський конкурс фахової майстерності для учителів природничих навчальних предметів - фізики, хімії, біології, географії та вчителів початкових класів "Геліантус -учитель"

Всеукраїнський Інтернет-конкурс "Учитель року" за версією науково-популярного природничого журналу "Колосок"

"Краща STEM-публікація -2024"

Краща STEM публікація-2023"

"STEM-школа"

Міжнародний конкурс "Найкращий учитель української мови за кордоном"

Всеукраїнський конкурс "Формула успіху вправного вихователя"

# data[].attributes.headline
ФАХОВІ КОНКУРСИ  ДЛЯ ПЕДАГОГІВ

# data[].attributes.subject
ФАХОВІ КОНКУРСИ  ДЛЯ ПЕДАГОГІВ

# data[].attributes.body
Диплом-сертифікат педагогічного конкурсу

Педагогічні конкурси, які видають дипломи-сертифікати (реєстр тут), відбуваються зараз і запрошують учасників:

ПЕДАГОГІЧНА МАЙСТЕРНІСТЬ

Національний (всеукраїнський відкритий) конкурс педагогічної майстерности

СОНЦЕ СОКРАТА

В кожній людині є сонце, тільки дайте йому світити!
Сократ

Міжнародний конкурс педагогічної майстерности Сонце Сократа

ТАЛАНТ ПЕДАГОГА

Всеукраїнський конкурс педагогічної майстерности Талант педагога

TEACHER’S WORLD PRIZE

Міжнародний конкурс педагогічної майстерности Teachers World Prize

EDUCATION AWARD EUROPE

Міжнародний конкурс педагогічної майстерности Education Award Europe

ОСВІТА УКРАЇНИ 2025

Всеукраїнський конкурс педагогічної майстерности Освіта України 2025

# data[].attributes.headline
Плануємо  та реалізуємо STEM-проєкт

# data[].attributes.subject
Плануємо  та реалізуємо STEM-проєкт

# data[].attributes.attachment_link.title
Відкриті освітні ресурси для впровадження STEM-навчання - TeachHub

# data[].attributes.attachment_link.description
Дистанційний курс “Як спланувати STEM-проєкт” Якщо ви вирішили впроваджувати STEM-навчання в своєму закладі освіти, то на допомогу вам прийдуть відкриті освітні ресурси, на більшості з яких можна знайти цікаву інформацію про STEM-навчання в світі, приєднатися до спільноти вчителів, які займаються STEM, використати ідеї для STEM-проектів, а також стати учасником низки заходів, спрямованих на популяризацію STEM…

# data[].attributes.headline
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН «Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій» (hryoutest.in.ua)

# data[].attributes.subject
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН «Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій» (hryoutest.in.ua)

# data[].attributes.attachment_link.title
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН "Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій"

# data[].attributes.attachment_link.description
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН "Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій" Деталі курсу

# data[].attributes.headline
Семінар практикум «Академічна доброчесність та мотивація учасників освітнього процесув умовах воєнного стану і дистанційного навчання»

# data[].attributes.subject
Семінар практикум «Академічна доброчесність та мотивація учасників освітнього процесув умовах воєнного стану і дистанційного навчання»

# data[].attributes.attachment_link.description
Not your computer? Use a private browsing window to sign in. Learn more about using Guest mode

# data[].attributes.headline
Методичний скрайбінг- 2025

# data[].attributes.subject
Методичний скрайбінг- 2025

# data[].attributes.body
З досвіду класних керівників

# data[].attributes.headline
Алгоритм ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ БАТЬКІВ за неповнолітніх дітей

# data[].attributes.subject
Алгоритм ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ БАТЬКІВ за неповнолітніх дітей

# data[].attributes.attachment_link.title
Адміністративна відповідальність батьків

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Інесса Вінтовкіна

# data[].attributes.attachment_link.title
Досвід МГ17 Ментальне здоров’я як важлива складова життєвого успіху здобувачів освіти впродовж життя

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Інесса Вінтовкіна

# data[].attributes.attachment_link.title
БЕЗПЕЧНЕ ОСВІТНЄ СЕРЕДОВИЩЕ ЯК ОДИН ІЗ ЧИННИКІВ СОЦІАЛІЗАЦІЇ ЗДОБУВАЧІВ ОСВІТИ

# data[].attributes.headline
Тематичний інформаційно-пізнавальна година. Методика ппроведення

# data[].attributes.subject
Тематичний інформаційно-пізнавальна година. Методика ппроведення

# data[].attributes.body
Інформаційна година - форма просвітницької роботи серед учнів, спрямованої на: Виховання громадянської, морально-правової, інформаційної культури молоді, Формування її кругозору, соціальної і політичної зрілості.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тематичний інформаційно-пізнавальна година. Методика проведення інформаційного класного години

# data[].attributes.attachment_link.description
Для більш глибокого обговорення якої-небудь злободенною, цікавою, актуальною, пов’язаною з певними датами в житті суспільства проблеми доцільно проведення тематичних інформаційно-пізнавальних годин

# data[].attributes.headline
Збірка "Цінності нашого життя"

# data[].attributes.subject
Збірка "Цінності нашого життя"

# data[].attributes.headline
Освітньо-просвітницька гра "Десять цінностей сьогодення"

# data[].attributes.subject
Освітньо-просвітницька гра "Десять цінностей сьогодення"

# data[].attributes.headline
Міський освітньо-культурний проєкт "В Європу з Україною в серці"

# data[].attributes.subject
Міський освітньо-культурний проєкт "В Європу з Україною в серці"

# data[].attributes.headline
МУДБОРД- що це. МОЖЛИВОСТІ

# data[].attributes.subject
МУДБОРД- що це. МОЖЛИВОСТІ

# data[].attributes.body
Дуже креативна й корисна тема як для роботи, так і для особистого життя. Знайомтесь з технологією створення мудборду. Відчуйте себе дизайнером життя.

Навчайтесь цьому спільно з учнями чи вдосконалюйте вже наявні навички.
Мудборди стали незамінними помічниками для візуалізації ідей, вражень дітей і дорослих, допомагають розвивати креативність, сприяють формуванню навичок проєктної та командної роботи. Мудборди чудово допомагають під час мозкових штурмів, а також на етапі захисту проєкту або в якості творчої роботи.
Мудборд (англ. moodboard - «палитра настроения») — визуальное представление дизайн-проекта, которое состоит из изображений, цветовой палитры и пр. И это отличный инструмент подачи вашей идеи!
2 способа, как сделать moodboard:

Можно просто распечатывать и вырезать картинки из журналов и крепить их на пробковую доску.

Мудборд удобно делать в графических программах: Photoshop, PowerPoint, Illustrator.

# data[].attributes.headline
оновленою версією сайту «Навчайте, де б Ви не були»

# data[].attributes.subject
оновленою версією сайту «Навчайте, де б Ви не були»

# data[].attributes.body
https://l.facebook.com/l.php?u=https%3A%2F%2Fbit.ly%2F43s1gA2%3Ffbclid%3DIwAR1OffDrC4cfm3DrxctFNTAorh8kiYZz5g12ru3ujsG6i_Vt99OlDRhdB-o&h=AT0ONgNfeeD2V-J8UWxar6qqwjIGfl3LPZ9tXnt0U7Fp8FGgp6p0oysNInrYZ7SIOtmO1gsysTYc-E69v1OP5IV_SLSmLsm-w8fV7nKZlJ8YW8a1_k66_YYlryqyY9HRxNKs&__tn__=-UK-R&c[0]=AT1cYOczVa1-hEcwQGATdx7YwYAQXTCIsp3Db2_aIUrXP4LhCwJm8vZulpfvZjdO60ExU8pSOf8e-cdfxEOiuDx4RFHZf_aTCKUgubY_kzT9HvNiiRa9tbsXs9Z73fdlGBj9QvM4OULQIvdud5_7k83EXNap3eUCe26bhVTyORFFNfJfiQ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Оберіть потрібні вам інструменти

Цифрові знання відкривають можливості для якісного покращення навчання онлайн та офлайн. Ознайомтеся з інструментами Google і роботою Chromebook, дізнайтеся їхні особливості для ефективного застосування і створіть власний онлайн-простір для комфортної та безперервної освіти.

Інтерактивні відеоінструкції

Як навчати дистанційно за допомогою відеозустрічей?

Як управляти віртуальним класом?

Як зробити уроки доступними для всіх?

Як заохочувати учнів?

Як підтримувати зв'язок з іншими вчителями?

Щоб скористатися пропозиціями на цьому сайті, потрібен обліковий запис Google Workspace for Education, який надається без оплати в усьому світі для закладів освіти, що відповідають вимогам програми.

Як отримати Google Workspace for Education для мого закладу освіти?

Як отримати ноутбуки Chromebook для мого закладу освіти?

Тепер, коли заняття проходять удома, учні та студенти проводять більше часу в Інтернеті, ніж будь-коли. Ми підготували для батьків поради й інструменти, з якими вони зможуть допомогти дітям навчитися правильно використовувати технології.

Як контролювати, якими технологіями користується ваша дитина, і допомогти їй залишатися в безпеці в Інтернеті?

Де можна знайти додаткові ресурси, щоб допомогти дитині з навчанням?

Про ініціативу "Навчайте, де б ви не були"

Закриття закладів освіти впливає на вчителів, учнів і батьків у всьому світі. У ці незвичайні часи технології можуть допомогти спростити дистанційне навчання та зробити його більш доступним.

"Навчайте, де б ви не були" - це ініціатива Google, яка допоможе вам із усім необхідним для початку роботи. Так, наші та надійні інструменти для спільного викладання й навчання, доступні без оплати, будуть завжди у вас під рукою, тож освітній процес триватиме, незважаючи ні на що.

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчайте, де б ви не були

# data[].attributes.attachment_link.description
Цифрові знання відкривають можливості для якісного покращення навчання онлайн та офлайн. Ознайомтеся з інструментами Google і роботою Chromebook, дізнайтеся їхні особливості для ефективного застосування і створіть власний онлайн-простір для комфортної та безперервної освіти. Щоб скористатися пропозиціями на цьому сайті, потрібен обліковий запис Google Workspace for Education, який надається без оплати в усьому світі для закладів освіти, що відповідають вимогам програми.

# data[].attributes.headline
Онлайн-гра Interland для засвоєння основних уроків мережевого етикету й безпеки: 

# data[].attributes.subject
Онлайн-гра Interland для засвоєння основних уроків мережевого етикету й безпеки: 

# data[].attributes.body
https://l.facebook.com/l.php?u=https%3A%2F%2Fshorturl.at%2FhwFGT%3Ffbclid%3DIwAR1rxpwn4yrtpJ0N0L_N3rrJ8__nbpeUgH_wTGFiE5dVDjJ-rwpA4ekl6rg&h=AT3djeM-HPcMGBcgKFbvE6zK47z1rjty5LVoGqbqUu-hmFbVDIp9e7SFZjkc1SSiLlal_JSqVgVlBZSDRk7o8fEANCdiUBXF5MXl3kbo0Tbw3Gy32vLcHkEob2OJ7i5NePot&__tn__=-UK-R&c[0]=AT1cYOczVa1-hEcwQGATdx7YwYAQXTCIsp3Db2_aIUrXP4LhCwJm8vZulpfvZjdO60ExU8pSOf8e-cdfxEOiuDx4RFHZf_aTCKUgubY_kzT9HvNiiRa9tbsXs9Z73fdlGBj9QvM4OULQIvdud5_7k83EXNap3eUCe26bhVTyORFFNfJfiQ

# data[].attributes.attachment_link.description
Interland - це пригодницька онлайн-гра, у якій можна на практиці засвоїти основні уроки мережевого етикету й безпеки. Вивчи основи безпеки в Інтернеті в ігровій формі.

# data[].attributes.headline
Музей мінералів у Києві

# data[].attributes.subject
Музей мінералів у Києві

# data[].attributes.body
https://museum-portal.com/ua/museum/museum-of-minerals

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей мінералів

# data[].attributes.attachment_link.description
Мінерали - природні хімічні сполуки, що входять до складу земної кори, однорідні за своєю фізичною будовою та хімічним складом. Наука, що вивчає мінерали називається мінералогією. У вузькому значенні, мінерал - природна хімічна сполука кристалічної будови, що утворюється внаслідок прояву геологічного процесу. Ця дефініція є найбільш визнаною (А.Г.

# data[].attributes.headline
Будинок-музей Тараса Шевченка на Майдані Незалежності в Києві

# data[].attributes.subject
Будинок-музей Тараса Шевченка на Майдані Незалежності в Києві

# data[].attributes.body
https://museum-portal.com/ua/museum/taras-shevchenko-house-museum-at-maydan-nezalezhnosti

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Один з трьох шевченківських музеїв Києва. Меморіальний музей відтворює атмосферу 1846-47 рр., коли Шевченко жив у Києві аж до арешту по справі Кирило-Мефодіївського товариства. Сам будинок - раритет київської забудови першої половини ХІХ століття. Він збудований в 1835 р. і зберігся до наших днів. І вже тому він унікальний.

Вулиця, на якій жив Шевченко, на той час називалася Козячим болотом. Поет оселився тут у секретаря Івана Житницького. З часом будинок Житницького був перебудований і значно занепав. Після революції він був відданий під житло. У 1925 р. за клопотанням відомого художника, професора Архітектурного інституту Василя Кричевського, будинок був відремонтований. В.Кричевському було доручено художнє керівництво оформленням будинку-музею, складання проектів кімнат, майстерні й саду. 10 листопада 1928 музей був урочисто відкритий для відвідувачів. Протягом 1928-1941 року він поповнювався роботами радянських художників. У війну музей сильно постраждав, але будинок уцілів. У повоєнний час експозиція була не дуже багатою, але сама справжність настільки "старосвітського" будинку поблизу помпезного Хрещатика справляла на відвідувачів велике враження. Нинішня експозиція розроблена на початку 1990-х років і не містить непотрібного лиску і ідеологічних штампів, пов'язаних з постаттю Шевченка. При музеї - приємний сад, "садок вишневий" - єдиний, що зберігся в центрі міста садибний сад того часу.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музеї україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаві музеї

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний музей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
будинок-музей тараса шевченка на майдані незалежності | музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.title
Будинок-музей Тараса Шевченка на Майдані Незалежності

# data[].attributes.attachment_link.description
Один з трьох шевченківських музеїв Києва. Меморіальний музей відтворює атмосферу 1846-47 рр., коли Шевченко жив у Києві аж до арешту по справі Кирило-Мефодіївського товариства. Сам будинок - раритет київської забудови першої половини ХІХ століття. Він збудований в 1835 р. і зберігся до наших днів. І вже тому він унікальний.

# data[].attributes.headline
Палеонтологічний музей у Києві

# data[].attributes.subject
Палеонтологічний музей у Києві

# data[].attributes.body
https://museum-portal.com/ua/museum/nmnh---paleontological-museum

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Історія Палеонтологічного музею тісно пов'язана з ім'ям академіка І. Г. Підоплічка, яким у грудні 1935 р. була створена перша невелика палеонтологічна експозиція у Зоологічному музеї. Колекцію викопних матеріалів для неї почали збирати ще за часів заснування Академії наук України у 1919 р. Становленню українського національного палеонтологічного музею сприяли видатні вчені: академіки О. О. Борисяк, А. М. Криштофович, Ю. О. Орлов, член-кореспондент Є. В. Звірозомб-Зубовський, професори О. О. Браунер, М. М. Бурчак-Абрамович, К. К. Фльоров та інші.

Діюча експозиція музею налічує понад 2000 оригінальних експонатів, більшість яких походить з території України. В ній наочно представлено історію розвитку рослинного та тваринного світу Землі, починаючи з появи життя до сучасності. Фондові колекції музею налічують близько 1 млн. екземплярів. Усього в музеї демонструється 106 експозиційних вітрин, 5 художніх діорам та дві будівлі з кісток мамонта.

Багаті палеонтологічні колекції постійно поповнюються, і не тільки за рахунок науково-пошукових робіт та розкопок, які проводять співробітники музею. Дуже значну роль у збагаченні експозиції та наукових колекцій відіграють повідомлення про знахідки цікавих викопних об'єктів, що надходять від громадян України, а також їхні подарунки.

Відвідання Палеонтологічного музею - це невеличка мандрівка в минуле, яка ознайомить Вас з розвитком життя на Землі, починаючи від самих його витоків до історичного часу. Ви побачите багато палеонтологічних документів - окремих кісток та кістяків вимерлих хребетних тварин, панцирів та черепашок різноманітних безхребетних, схожих на камінь решток найдавніших організмів, відбитків листя прадавніх рослин тощо. Люди часто байдужо проходять повз скам'янілості, не помічаючи їх, у той час як останні можуть бути надзвичайно цінними для науки, прикрасити вітрини музеїв чи заповнити якусь із "білих плям" в наших уявленнях щодо складного шляху розвитку життя на Землі.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музеї україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаві музеї

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний музей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ннпм - палеонтологічний музей | музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.title
ННПМ - Палеонтологічний музей

# data[].attributes.attachment_link.description
Історія Палеонтологічного музею тісно пов'язана з ім'ям академіка І. Г. Підоплічка, яким у грудні 1935 р. була створена перша невелика палеонтологічна експозиція у Зоологічному музеї. Колекцію викопних матеріалів для неї почали збирати ще за часів заснування Академії наук України у 1919 р. Становленню українського національного палеонтологічного музею сприяли видатні вчені: академіки О.

# data[].attributes.headline
Музеї анатомії й лісових звірів та птахів НУБІП

# data[].attributes.subject
Музеї анатомії й лісових звірів та птахів НУБІП

# data[].attributes.body
https://museum-portal.com/ua/museum/nubip---museum-of-forest-animals-and-birds

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Розвиток музейної справи у Національному університеті біоресурсів і природокористування України своїми витоками сягає 1898 року - року заснування сільськогосподарського відділення при КПІ. При зоологічній лабораторії, яку очолив професор Ю.М. Вагнер, почав функціонувати зоологічний музей. На жаль, під час окупації в роки Великої Вітчизняної війни його було знищено. Активно працював над відновленням музею лісових звірів та птахів (таку назву він отримав) у післявоєнний період професор О.О. Салганський. У 2011 році відбулося урочисте відкриття меморіальної дошки О.О. Салганському. Нині цей унікальний музей носить його ім'я і, оновлений, набув нового життя.

Музей лісових звірів та птахів ім. професора О.О. Салганського після проведення ремонтних робіт та постійного оновлення експонатів набув нового життя. В музеї зібрана чимала колекція опудал птахів і ссавців, пташиних гнізд і яєць, рогів копитних, а також скелетів, тушок, хутра. Тут проводяться заняття з лісової зоології, хутрового товарознавства, мисливських трофеїв, біології та етології мисливських тварин. Музей функціонує в структурі кафедри біології лісу та мисливствознавства ННІ лісового і садово-паркового господарства та запрошує на екскурсії всіх бажаючих.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музеї україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікаві музеї

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
музейні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальні тури

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний музей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нубіп - музей лісових звірів та птахів | музейний портал

# data[].attributes.attachment_link.title
НУБІП - Музей лісових звірів та птахів

# data[].attributes.attachment_link.description
Розвиток музейної справи у Національному університеті біоресурсів і природокористування України своїми витоками сягає 1898 року - року заснування сільськогосподарського відділення при КПІ. При зоологічній лабораторії, яку очолив професор Ю.М. Вагнер, почав функціонувати зоологічний музей. На жаль, під час окупації в роки Великої Вітчизняної війни його було знищено.

# data[].attributes.headline
Палац Потоцьких у Львові

# data[].attributes.subject
Палац Потоцьких у Львові

# data[].attributes.body
https://potocki-palace-lviv.virtual.ua/ua/3d-tour/

# data[].attributes.attachment_link.title
Палац Потоцьких у Львові - зразок французького барокового класицизму!

# data[].attributes.attachment_link.description
Справжньою окрасою вулиці Коперника у Львові є палац Потоцьких. Крізь ажурні грати парадних воріт велично і імпозантно підноситься він серед навколишніх будівель. Землі ці здавна називалися Хорунщиною, тому що ще в XVII ст. належали хорунжому Стефану Потоцькому.

# data[].attributes.headline
Музей-квартира родини Івана Франка в Києві

# data[].attributes.subject
Музей-квартира родини Івана Франка в Києві

# data[].attributes.body
https://frankovi.com.ua/3d-tur/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Віртуальний музей Іван Франко у Києві

# data[].attributes.attachment_link.title
3D тур з аудігідом - Віртуальний музей Іван Франко у Києві

# data[].attributes.attachment_link.description
© 2022 Віртуальний музей Іван Франко у Києві

# data[].attributes.headline
Проєкт віртуальних подорожей “Музеї просто неба“

# data[].attributes.subject
Проєкт віртуальних подорожей “Музеї просто неба“

# data[].attributes.body
https://museums.authenticukraine.com.ua/ua/

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віртуальний тур українськими музеями просто неба.

# data[].attributes.attachment_link.title
Віртуальний тур українськими музеями просто неба

# data[].attributes.attachment_link.description
Ласкаво просимо у віртуальний тур українськими музеями просто неба. Вашій увазі представлені сім автентичних музеїв просто неба, кожен з яких представляє собою віртуальну подорож, де можна перенестися на століття назад і доторкнутися до минулого, познайомитися з українською культурою і побутом.

# data[].attributes.headline
ВІРТУАЛЬНИЙ 3-D ТУР НАЦІОНАЛЬНИМ МУЗЕЄМ КОСМОНАВТИКИ ІМ. С.П. КОРОЛЬОВА

# data[].attributes.subject
ВІРТУАЛЬНИЙ 3-D ТУР НАЦІОНАЛЬНИМ МУЗЕЄМ КОСМОНАВТИКИ ІМ. С.П. КОРОЛЬОВА

# data[].attributes.body
https://raduga-duga.com.ua/portfolio/virtualnij-3-d-tur-nacionalnim-muzejem-kosmonavtiki-im-s-p-korolova/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Віртуальний тур Національним музеєм космонавтики ім. С.П.Корольова у Житомирі.

Запрошуємо вас здійснити віртуальну прогулянку єдиним в Україні музеєм космонавтики.

Уявіть себе відважним підкорювачем космічних глибин та пройдіться під величезним космічним кораблем, детально роздивіться осколки метеорита, місячний ґрунт та дізнайтесь, яку їжу в тюбиках брали в політ космонавти.

Експозиція була створена Народним художником України Гайдамакою Анатолієм Васильовичем.

Тур було знято, за фінансової підтримки Українського культурного фонду

Позиція Українського культурного фонду може не збігатися з думкою автора

Контактна інформація музею: https://cosmosmuseum.info/

ЗАМОВЛЕННЯ ЕКСКУРСІЙ: (0412) 47-26-27; (068) 42 02 044

&nbsp Портфоліо

# data[].attributes.attachment_link.title
ВІРТУАЛЬНИЙ 3-D ТУР НАЦІОНАЛЬНИМ МУЗЕЄМ КОСМОНАВТИКИ ІМ. С.П. КОРОЛЬОВА - Raduga

# data[].attributes.attachment_link.description
Віртуальний тур Національним музеєм космонавтики ім. С.П.Корольова у Житомирі. Запрошуємо вас здійснити віртуальну прогулянку єдиним в Україні музеєм космонавтики. Уявіть себе відважним підкорювачем космічних глибин та пройдіться під величезним космічним кораблем, детально роздивіться осколки метеорита, місячний ґрунт та дізнайтесь, яку їжу в тюбиках брали в політ космонавти.

# data[].attributes.headline
3D Тур: Одеський художній музей

# data[].attributes.subject
3D Тур: Одеський художній музей

# data[].attributes.body
https://ofam.3dprostir.com/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Будівлю, в якій розташовано Одеський художній музей, було збудовано в період між 1824 і 1828 роками. Автор проекту невідомий. Після закінчення будівництва споруду освідчив відомий одеський архітектор Франс Карлович Боффо. Першою власницею палацу була графиня Ольга Станіславівна Наришкіна (уроджена Потоцька). Архітектура палацу втілює в собі кращі традиції руського класицизму початку ХІХ століття. Центрична композиція споруди вирізняється строгою та гармонійною витонченістю - двоповерховий корпус з портиком із шести колон корінфського ордеру, що підтримують фронтон, і два симетрично розташовані одноповерхові фліґелі, з'єднані округлими галереями.

Данина епосі романтизму - облаштований під центральною частиною основного корпусу грот зі склепінчастим перекриттям, що імітує природню печеру зі штучним водоспадом. Від нього в бік ідуть підземні галереї, що мали вихід до просторого саду, який спускався схилом до морського узбережжя. У невеликій експозиції перед спуском до гроту можна ознайомитися з історією палацу та створення в ньому музею. З боку моря під основною будівлею у цокольному приміщенні знаходиться простора галерея. На склепінчастих перекриттях та стінах збереглися настінні розписи, виконані під час проведення у палаці та прилеглому саду "Виставки домоустройства" у 1895 году. Нині в цій частині палацу розташовано експериментальну галерею "Жовті велетні".

# data[].attributes.attachment_link.title
Одеський художній музей

# data[].attributes.attachment_link.description
Будівлю, в якій розташовано Одеський художній музей, було збудовано в період між 1824 і 1828 роками. Автор проекту невідомий. Після закінчення будівництва споруду освідчив відомий одеський архітектор Франс Карлович Боффо. Першою власницею палацу була графиня Ольга Станіславівна Наришкіна (уроджена Потоцька).

# data[].attributes.body
https://bit.ly/3KXvAMw
Тут ти знайдеш практичні поради для тих батьків, чиї діти зараз переживають тяжкі часи.

Ми живемо у нелегкий час. Війна, втрата близьких, розлука зі знайомими, переїзд, постійна небезпека тощо. Без сумніву, це все впливає на нас. Діти також реагують на проблеми по-своєму.
У цьому курсі ти дізнаєшся, як зрозуміти, що відбувається з твоєю дитиною, як кризові ситуації впливають на її поведінку. Ти довідаєшся, що робити, якщо твоїй дитині наснився страшний сон або якщо у неї істерика, як допомогти дитині "знизити гучність". Отримаєш практичні поради стосовно того, звідки ти сам можеш брати сили і натхнення. Ти відкриєш для себе, з чого починається допомога твоїй дитині.

Запрошуємо!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ми живемо у нелегкий час. Війна, втрата близьких, розлука зі знайомими, переїзд, постійна небезпека тощо. Без сумніву, це все впливає на нас. Діти також реагують на проблеми по-своєму. У цьому курсі ти дізнаєшся, як зрозуміти, що відбувається з твоєю дитиною, як кризові ситуації впливають на її поведінку. Ти довідаєшся, що робити, якщо твоїй дитині наснився страшний сон або якщо у неї істерика, як допомогти дитині "знизити гучність". Отримаєш практичні поради стосовно того, звідки ти сам можеш брати сили і натхнення. Ти відкриєш для себе, з чого починається допомога твоїй дитині.
Запрошуємо!

Про автора курсу

Особиста розмова

Ірина Проценко - практикуючий психолог з багаторічним досвідом роботи з дітьми та сім'ями. Вона є матір'ю 5-річного сина. Удвох з маленьким сином через війну були вимушені виїхати до Польщі. Тут Ірина проводить заняття з українськими дітьми, які теж покинули свої домівки після початку війни, консультує батьків та проводить групові заняття.

# data[].attributes.attachment_link.title
Безкоштовний онлайн курс "Як допомогти дітям пережити кризу?"

# data[].attributes.attachment_link.description
Ми живемо у нелегкий час. Війна, втрата близьких, розлука зі знайомими, переїзд, постійна небезпека тощо. Без сумніву, це все впливає на нас. Діти також реагують на проблеми по-своєму. У цьому курсі ти дізнаєшся, як зрозуміти, що відбувається з твоєю дитиною, як кризові ситуації впливають на її поведінку.

# data[].attributes.headline
Індивідуальна освітня траєкторія 

# data[].attributes.subject
Індивідуальна освітня траєкторія 

# data[].attributes.body
Що таке індивідуальна траєкторія розвитку дитини з особливими потребами? Це персональний шлях реалізації особистісного потенціалу учня (здобувача освіти), що формується з урахуванням його здібностей, інтересів, потреб, мотивації, можливостей та досвіду.

Як простежувати індивідуальну освітню траєкторію учнів? Для реалізації індивідуальної освітньої траєкторії учнів потрібно розробити індивідуальний навчальний план та, за потреби, індивідуальну програму розвитку (для учнів з особливими освітніми потребами). Окремий документ, де визначається індивідуальна освітня траєкторія, не розробляється.

Хто розглядає питання спроможності закладу освіти забезпечити реалізацію індивідуальної освітньої траєкторії учня? Питання спроможності закладу освіти забезпечити реалізацію індивідуальної освітньої траєкторії та розроблення індивідуального навчального плану розглядається педагогічною радою на підставі поданої батьками дитини чи особою, яка досягла повноліття, письмової заяви (крім осіб з особливими освітніми потребами).

# data[].attributes.headline
Індивідуальна освітня траєкторія та індивідуальний навчальний план: що це і для кого

# data[].attributes.subject
Індивідуальна освітня траєкторія та індивідуальний навчальний план: що це і для кого

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/bez-rubryky/indyvidualna-osvitnya-trayektoriya-ta-indyvidualnyj-navchalnyj-plan-shho-tse-i-dlya-kogo/

Індивідуальна освітня траєкторія — це персональний шлях розвитку здібностей, особистісних якостей і психічних процесів дитини.

В основі індивідуальної траєкторії лежить дитиноцентризм.
Вона має на меті забезпечити максимально сприятливі умови для навчання й розвитку кожного учня.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
Індивідуальна освітня траєкторія та індивідуальний навчальний план: що це і для кого

# data[].attributes.attachment_link.description
Державна служба якості освіти дала відповіді на найпоширеніші запитання щодо індивідуальної освітньої траєкторії. “Нова українська школа”публікує текст ДСЯО майже в

# data[].attributes.headline
10 учнівських ідей, які можна підтримати на краудфандингу

# data[].attributes.subject
10 учнівських ідей, які можна підтримати на краудфандингу

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/articles/10-uchnivskyh-idej-yaki-mozhna-pidtrymaty-na-kraudfandyngu/

5 ідей для учнівського самоврядування від шкіл 3 хвилі- https://www.schools-for-democracy.org/news/5-idej-dlya-uchnivskogo-samovryaduvannya-vid-shkil-3-khvili

- Що потрібно для ефективної діяльності учнівського самоврядування?

подолання формалізму в діяльності учнівського самоврядування і педагогічного керівництва ним. ...

залучення членів самоврядування до процесу оновлення змісту діяльності школи, боротьби з негативними явищами у середовищі учнів.

- Що дає учнівське самоврядування як для самої особистості так і колективу в цілому?

Учнівське самоврядування уособлює демократичну та самодіяльну атмосферу, захищає й забезпечує права всіх учасників колективу, сприяє формуванню у них громадянськості, організаторських якостей, допомагає педагогічному колективу в проведенні різноманітних заходів, виступає їх ініціатором.

- Хто може брати участь у роботі шкільного самоврядування?

1.3. У своїй діяльності орган учнівського самоврядування керується чинним законодавством України, рішеннями органів управління освіти адміністрації Вінницької міської ради, Статутом навчального закладу та цим Положенням. 1.4. Учасниками організації учнівського самоврядування можуть бути всі учні навчального закладу.
- Що таке шкільна громада?

Шкільна громада — група учасників освітнього процесу, об'єднаних спільністю інтересів, що ставить перед собою певні спільні завдання, новий тип відносин, характерною рисою якого є взаємодія всіх його учасників заради досягнення спільної мети. Шкільна громада включає об'єднання педагогів, учнів та батьків, а також представників громади. характерною рисою такого об'єднання є взаємодія всіх учасників заради досягнення спільної мети.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
10 учнівських ідей, які можна підтримати на краудфандингу

# data[].attributes.attachment_link.description
З серпня 2020 року 25 шкіл зі всієї України працюють над розв’язанням 10-ти суспільно важливих викликів. Реалізуючи проєкт у стінах

# data[].attributes.headline
УЧНІВСЬКЕ САМОВРЯДУВАННЯ

# data[].attributes.subject
УЧНІВСЬКЕ САМОВРЯДУВАННЯ

# data[].attributes.body
https://mon.gov.ua/ua/osvita/pozashkilna-osvita/uchnivske-samovryaduvannya
Учнівське самоврядування – це спосіб залучення до учнів до систематичної участі у навчально-виховному процесі. Самоврядування – самостійна діяльність учнів, яка відбувається за координації відповідального педагога.
Завдання учнівського самоврядування:

Залучення дітей та молоді до прийняття рішень.

Захист прав та інтересів учнів.

Реалізація інтересів учнів, підтримка їхніх здібностей, прав та свобод.

Створення умов для самореалізації учнів.

Налагодження контактів та реалізація спільних проектів, ініційованих учнями.

Відповідно до Закону України “Про освіту”, громадське самоврядування в закладі освіти – це право учасників освітнього процесу як безпосередньо, так і через органи громадського самоврядування колективно вирішувати питання організації та забезпечення освітнього процесу в закладі освіти, захисту їхніх прав та інтересів, організації дозвілля та оздоровлення, брати участь у громадському нагляді та в управлінні закладом освіти у межах повноважень, визначених законом та установчими документами закладу освіти. Учнівське самоврядування є однією з форм громадського самоврядування в школі.

Вищим органом учнівського самоврядування є загальні збори або учнівська конференція. Виконавчий орган (учнівський комітет, рада учнівського колективу, рада старост, парламент) є підзвітним загальним зборам. Рішення органів учнівського самоврядування мають дорадчий характер

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Учнівське самоврядування - це спосіб залучення до учнів до систематичної участі у навчально-виховному процесі. Самоврядування - самостійна діяльність учнів, яка відбувається за координації відповідального педагога.

Відповідно до Закону України "Про освіту", громадське самоврядування в закладі освіти - це право учасників освітнього процесу як безпосередньо, так і через органи громадського самоврядування колективно вирішувати питання організації та забезпечення освітнього процесу в закладі освіти, захисту їхніх прав та інтересів, організації дозвілля та оздоровлення, брати участь у громадському нагляді та в управлінні закладом освіти у межах повноважень, визначених законом та установчими документами закладу освіти. Учнівське самоврядування є однією з форм громадського самоврядування в школі.

Вищим органом учнівського самоврядування є загальні збори або учнівська конференція. Виконавчий орган (учнівський комітет, рада учнівського колективу, рада старост, парламент) є підзвітним загальним зборам. Рішення органів учнівського самоврядування мають дорадчий характер.

Фінансове забезпечення роботи учнівського самоврядування не передбачене.

Завдання учнівського самоврядування:

Залучення дітей та молоді до прийняття рішень.

Захист прав та інтересів учнів.

Реалізація інтересів учнів, підтримка їхніх здібностей, прав та свобод.

Створення умов для самореалізації учнів.

Налагодження контактів та реалізація спільних проектів, ініційованих учнями.

Проектна діяльність з патріотичного виховання

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Учнівське самоврядування

# data[].attributes.attachment_link.description
Учнівське самоврядування - це спосіб залучення до учнів до систематичної участі у навчально-виховному процесі. Самоврядування - самостійна діяльність учнів, яка відбувається за координації відповідального педагога.

# data[].attributes.headline
Самоврядування у школі. Основні напрями діяльності органів учнівського самоврядування

# data[].attributes.subject
Самоврядування у школі. Основні напрями діяльності органів учнівського самоврядування

# data[].attributes.body
У своїй діяльності органи учнівського самоврядування керуються законодавством, правилами внутрішнього розпорядку та положенням про учнівське самоврядування закладу освіти (за наявності). Рішення органу учнівського самоврядування виконується учнями на добровільних засадах.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про повну загальну середню освіту» органи учнівського самоврядування мають право:

брати участь в обговоренні питань удосконалення освітнього процесу, науково-дослідної роботи, організації дозвілля, оздоровлення, побуту та харчування;

проводити за погодженням з керівником закладу освіти організаційні, просвітницькі, наукові, спортивні, оздоровчі та інші заходи та/або ініціювати їх проведення перед керівництвом закладу освіти;

брати участь у заходах (процесах) із забезпечення якості освіти відповідно до процедур внутрішньої системи забезпечення якості освіти;

захищати права та інтереси учнів, які здобувають освіту у цьому закладі освіти;

вносити пропозиції та/або брати участь у розробленні та/або обговоренні плану роботи закладу освіти, змісту освітніх і навчальних програм;

через своїх представників брати участь у засіданнях педагогічної ради з усіх питань, що стосуються організації та реалізації освітнього процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про повну загальну середню освіту» з питань захисту честі, гідності та/або прав учнів закладу освіти керівник учнівського самоврядування має право на невідкладний прийом керівником закладу освіти. Керівник закладу освіти зобов’язаний розглянути усну чи письмову вимогу керівника учнівського самоврядування про усунення порушень щодо честі, гідності чи прав учня закладу освіти та вжити заходів відповідно до правил внутрішнього розпорядку та/або законодавства.

Діяльність органів учнівського самоврядування не повинна призводити до порушення законодавства, установчих документів закладу освіти, правил внутрішнього розпорядку, прав та законних інтересів інших учасників освітнього процесу. Органи учнівського самоврядування мають право, але не зобов’язані вести протоколи чи будь-які інші документи щодо своєї діяльності.

# data[].attributes.headline
Самоврядування у школі

# data[].attributes.subject
Самоврядування у школі

# data[].attributes.body
http://osvita.ua/school/method/1356/
- основні закони та інші нормативні документи, що визначають зміст і форми самоврядування в системі освіти:

Конституція України

Декларація прав дитини

Європейська хартія про участь молоді в муніципальному та регіональному житті

Закон України «Про освіту»

Закону України «Про повну загальну середню освіту»

Закон України «Про охорону дитинства»

Закон України «Про основні засади молодіжної політики»

Державна цільова соціальна програма “Молодь України” на 2021-2025 роки , затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2021 року № 579

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про повну загальну середню освіту» громадське самоврядування в закладі освіти здійснюється на принципах, визначених ч. 8 ст. 70 Закону України "Про освіту".  Інші органи громадського самоврядування учасників освітнього процесу можуть утворюватися і діяти відповідно до установчих документів закладу освіти. Повноваження, відповідальність, засади формування та діяльності органів громадського самоврядування визначаються цим Законом та установчими документами закладу освіти. У діяльність будь-якого органу громадського самоврядування закладу освіти не мають права втручатися представники іншого органу громадського самоврядування цього закладу освіти.
Статтею 28 Закону України «Про повну загальну середню освіту» безпосередньо визначаються засади функціонування такої ланки громадського самоврядування закладу освіти як учнівське самоврядування. У закладах освіти та їхніх структурних підрозділах може діяти учнівське самоврядування з метою формування та розвитку громадянських, управлінських і соціальних компетентностей учнів, пов’язаних з ідеями демократії, справедливості, рівності, прав людини, добробуту, здорового способу життя тощо.
Учнівське самоврядування здійснюється учнями безпосередньо і через органи учнівського самоврядування. Учні мають рівні права на участь в учнівському самоврядуванні, зокрема на участь у роботі дорадчих (консультативних із певних питань), робочих (робочих групах тощо) та інших органів учнівського самоврядування, а також вільно обирати та бути обраними до виборних органів учнівського самоврядування.
Керівник закладу освіти сприяє та створює умови для діяльності органів учнівського самоврядування. Інші учасники освітнього процесу не повинні перешкоджати і втручатися в діяльність органів учнівського самоврядування.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
А ось механізм утілення принципу самоврядування у практичній діяльності державних і суспільних управлінських систем як за формами, методами, змістом, так і за рівнем і ступенем їхньої реалізації оцінюється в суспільстві, як правило, з різних позицій і неоднозначно. Звернемось до думки фахівців.

Ключові поняття: самоврядування (шкільне й учнівське), власна компетентність, господарська самостійність, єдиновладдя, автономність освітніх установ, партисипативне управління, делегування повноважень.

Структура публікації:

Постановка проблеми.

Правові основи самоврядування.

Самоврядування - демократичне державно-громадське управління освітою

Самоврядування - необхідна умова успішної роботи освітньої установи.

Учитель у системі управління освітою.

Розглядаючи стан самоврядування в системі освіти, доктор педагогічних наук РАО, дійсний член (академік) Міжнародної педагогічної академії В. Бочкарьов пише, що "за підсумками багаторічних зусиль педагогів, соціологів, психологів створена теорія внутрішньошкільного управління та теорія шкільного самоврядування, що успішно "обслуговували" функціонування загальноосвітньої школи радянського періоду. Органи шкільного самоврядування виконували в цих умовах роль своєрідних "приводних пасів" у руках керівника школи: саме ці функції шкільного самоврядування були досить глибоко розроблені педагогічною наукою. Однак глибокі економічні й соціально-політичні перетворення в державі та суспільстві, що почались у середині 1980-х років і тривають, сьогодні призвели до значних змін у ньому. У нових умовах накопичені раніше знання перестали приносити очікувані позитивні результати. У школі створилась нова управлінська ситуація, що вимагає свого глибокого вивчення, осмислення та наукового обґрунтування".

У Великій радянській енциклопедії самоврядування розглядається як управління справами територіальної спільноти, організації чи колективу, самостійно здійснюване їхніми членами через виборні органи або безпосередньо за допомогою зборів, референдумів тощо. Основні ознаки самоврядування - приналежність публічній владі, населенню чи виборцям відповідної території, членам громадської організації, колективу; самостійність у рішенні питань внутрішнього життя; відсутність органів, призначених ззовні.

У Педагогічному енциклопедичному словнику говориться, що одне з найважливіших завдань самоврядування - розвиток відповідальності людини, що досягається за допомогою самоактивізації, організованого саморегулювання. Результатом розвитку самоврядування є взаємна відповідальність членів колективу й керівництва за результати діяльності освітньої установи.

Основні принципи самоврядування: об'єднання колективу навколо єдиної мети; єдність та оптимальне поєднання колективних та особистих інтересів, динамічність і варіативність структури органів самоврядування; добровільність у формуванні його органів; інтеграція та диференціація педагогічного, батьківського, учнівського управління.

Самоврядування - форма організації життєдіяльності колективу, що забезпечує його розвиток при досягненні суспільно значущих цілей. Існують різні підходи до самоврядування. При авторитаризмі самоврядування виконує соціальне замовлення на формування слухняної, конформістської особистості. Як підготовку до життя розглядав самоврядування М. Каменський. Багато вітчизняних педагогів бачили в самоврядуванні розвиток демократичних відносин.

Самоврядування дозволяє попереджати та розв'язувати протиріччя, що виникають між окремими членами та колективом школи в цілому, між працівником та адміністрацією.

З позиції теорії управління самоврядуванням є комплексом основних принципів. Ми розглядаємо його як комплекс форм, методів, прийомів, що дозволяють втягнути в управлінську діяльність всіх учасників освітнього процесу і насамперед педагогів. Цілком правомірна постановка запитань: "Чи можна управляти самоврядуванням і чи треба це робити? Наскільки виправдане вживання таких виразів, як "організація самоврядування", "контроль діяльності органів самоврядування", "заслуховування керівником звітів органів самоврядування"? Якою мірою припустиме втручання державних офіційних органів управління освітою в діяльність самоврядування?". Ці запитання визивають суперечки.

Цінну інформацію про самоврядування у школі керівники знаходять у роботах сучасних науковців і практиків.

Демократизація управління, на думку П. Третьякова, припускає, що кожний шкільний колектив здійснює самоврядування, причому ті завдання, які він здатний вирішувати самостійно, він вирішує без сторонньої допомоги - ніхто не втручається в технологію його роботи, при цьому оцінюються конкретні результати. Автори докладної допомоги з управління школою (ред. В. Лазарєв) уважають, що школа має право самостійно визначати у своєму статуті форму самоврядування. Статут повинен визначати порядок створення органів громадського самоврядування та їхню компетенцію. М. Поташник відзначає, що якщо директор і його заступники розвивають управлінську діяльність на основі демократичних принципів таким чином, що об'єкти управління (учителі, учні, колективи) самі починають брати активну участь в управлінні школою, коли кожна управлінська дія директора викликає потужний відгук, ініціативу педагогів і школярів, то виникає той найрідший резонансний ефект, коли гармонійний збіг управління та самоврядування призводить до оптимальних результатів. Очевидно, уважає він, що без демократизації оптимізаційний ефект управління просто недосяжний.

Правові основи самоврядування

Самоврядування в освітніх установах в основному будується на тих же принципах і правилах, на яких ґрунтується самоврядування в інших громадських і державних освітніх установах. Законодавство прямо вказує на те, що місцеве самоврядування та самоврядування в освітній установі будують свою діяльність на єдиних правових основах.

Із соціологічної точки зору, самоврядування - це колективне управління, участь усіх членів організації, усього населення в діяльності відповідного органу, включення виконавців у процес вироблення та прийняття рішень. Самоврядування як форма управління визначилось тільки для малих спільнот, об'єднаних певними умовами свого співіснування.

А. Прутченков пише, що "для регулювання процесів, що відбуваються на території мешкання певної спільноти, для узгодження інтересів різних груп населення в цих спільнотах і для рішення ще більшого кола завдань необхідний спеціальний інститут влади - місцева влада, озброєна всіма її атрибутами: компетенцією, правами, обов'язками, самостійним бюджетом і майном".

Загальноприйнятим для світового суспільства є визначення, дане в європейській Хартії місцевого самоврядування (стаття 3): "Під місцевим самоврядуванням маються на увазі право та реальна здатність органів місцевого самоврядування регламентувати значну частину державних справ та управляти ними, діючи в рамках закону, під свою відповідальність і в інтересах місцевого населення". Це визначення встановлює три основні частини будь-якого самоврядування:

1. Юридичну: право спільноти самій та під свою відповідальність вирішувати свої внутрішні (місцеві) питання.

2. Економічну: можливість будувати своє життя для власного блага та за свій рахунок, тобто наявність фінансів і майна, достатніх для задоволення колективних вимог.

3. Владну: створення власних органів влади й управління, уповноважених спільноті здійснювати компетенцію, довірену законами країни цій спільноті.

Таким чином, самоврядування є владою особливого роду, публічною владою та владою місцевої громади, що діє за уповноваженням центральних владних органів і на основі довіри членів цієї громади. Позначені складові частини самоврядування дозволяють визначити ті істотні ознаки, які й формують поняття самоврядування. До таких ознак можна віднести:

Централізовано встановлювані обмеження, представлені двома групами - межі (територіальні, структурні), що окреслюють "територію", на якій діє самоврядування, та нормативні обмеження, що спричиняють принцип і порядок діяльності самоврядування.

Наявність власної компетентності, тобто власного кола справ, що не збігається з компетенцією центральних владних органів і пов'язаних, як правило, з організацією місцевого життя громади. Зробимо тут істотне зауваження. Якщо центральний владний орган хоче перекласти на самоврядування частину своїх компетенцій, то він зобов'язаний виділити матеріальну компенсацію за перекладання власних функцій.

Господарська самостійність у рішенні місцевих питань. Вона припускає наявність самостійних джерел фінансування для рішення місцевих проблем, віднесених до компетенції самоврядування.

Відповідальність перед суспільством, коли формування органів самоврядування, їхнього персонального складу, структури влади й управління, регламенту представницьких і виконавчих галузей влади та голови самоврядування виробляється самою місцевою громадою, а не центральними органами.

Перераховані основні ознаки не мають на увазі, що всі самоврядування будуть діяти за уніфікованою схемою. Можливі й навіть необхідні індивідуальні особливості конкретного самоврядування, котрі враховували б місцеву специфіку.

Як найбільш ефективно реалізується позначене законодавством самоврядування в освітній установі? Які реальні передумови того, щоби саме у школі самоврядування у своєму завершеному вигляді було здійснено? Інакше кажучи: чи приживається ідеальна модель самоврядування сьогодні?

Теоретично це можливо. Для цього необхідно складові частини й ознаки самоврядування співвіднести з реальною практикою роботи, наприклад, загальноосвітніх установ. Почнемо з того, як складові частини поняття самоврядування співвідносяться зі складовими частинами діяльності освітньої установи.

Принципи єдиновладдя для освітньої установи, уведені чинним законодавством, уже чітко вказують на те, що така форма організації діяльності, як самоврядування, що припускає подвійне, потрійне й більше начало в управлінні, неприпустима. Говорити винятково про учнівське самоврядування також не доводиться, тому що необхідно чітко дотримуватися сполучення принципів єдиновладдя, здійснюваного винятково директором загальноосвітньої установи, і самоврядування, що набагато ширше учнівського самоврядування. Інша справа, коли ми можемо говорити про учнівське самоврядування як про виховну програму, але тоді треба ясно розуміти, що таке самоврядування буде чітко позиційоване стосовно загального шкільного самоврядування так само, як від нього відділене викладання різних навчальних предметів і впровадження виховних програм.

Таким чином, нормотворчість законодавців у галузі освіти, безумовно, пов'язана з принципами самоврядування. Саме це поняття вже затвердилось як у професійній, так і в загальномовній лексиці. Наявність власної компетенції - принципове положення. Без цього може відбутись будь-яка інша діяльність, але називати її самоврядуванням буде неможливо.

Поділ компетенцій між керівниками освітньої установи та шкільним самоврядуванням повинен бути спрямований насамперед на створення умов для поліпшення основного процесу, що відбувається на "території" самоврядування. А таким є винятково освітній процес. При цьому реальне поліпшення буде тоді, коли не тільки підвищаться якісні оціночні показники навчання (цього можна тимчасово домогтися й адміністративними заходами), але в першу чергу буде створене цілком комфортне середовище для учасників цього освітнього процесу, що буде гарантувати тривалу ефективність освіти в даній установі.

Саме діяльність, зорієнтована на врахування інтересів усіх учасників освітнього процесу, повинна стати пріоритетною для шкільного самоврядування. Відомо, що таких інтересів досить багато. Ми маємо спочатку виявити, їх згрупувати, визначити групи їхніх носіїв і зрозуміти, наскільки вони численні, ухвалити рішення щодо того, чи варто враховувати ці інтереси, і якщо так, то наскільки. У підсумку цієї аналітичної роботи повинна визначитись та загальна компетенція, якою буде наділене шкільне самоврядування, а також сформуватися структура цієї компетенції, тобто позначені ті управлінські, представницькі та виконавчі органи, які й будуть входити до шкільного самоврядування. Потім, залучаючи до роботи зі створення системи шкільного самоврядування найбільш активних виразників конкретних інтересів, приступити до розробки програм, які змогли б їх у тому або іншому ступені задовольнити й у підсумку сформувати цілісну програму шкільного самоврядування.

Висновок з усього вищесказаного можна зробити цілком певний: не можна будувати шкільне самоврядування, не представляючи, на досягнення якої мети воно буде спрямоване, ступінь його компетенції, а також чи буде позначена мета співвідноситися з інтересами тих, хто охоплений цією системою.

Господарська самостійність. Ще раз повторимо, що чинне законодавство загалом надає досить широку економічну й господарську самостійність освітнім установам, поза залежністю від того, якого типу ці освітні установи є: дошкільною; загальноосвітньою (початковою, загальною, основною, повною); професійною, середньою професійною, вищою професійною й післядипломною професійною; установами додаткової освіти дорослих; спеціальної (корекційної) освіти, для вихованців із відхиленнями в розвитку; установами додаткової освіти; установами для дітей-сиріт і дітей, котрі залишились без піклування батьків (законних представників); установами додаткової освіти дітей чи іншими установами, що здійснюють освітній процес.

І засновники, і керівник освітньої установи цілком мають право (законодавство ніяк не регламентує це) наділити шкільне самоврядування достатньою компетенцією у здійсненні наданих освітній установі економічних і господарських прав. Була б на то їхня добра воля.

Відповідальність перед суспільством. На цій істотній ознаці самоврядування варто зупинитись більш докладно. Уся справа в тому, що позначені в законі "Про освіту" форми самоврядування освітньою установою, такі як рада освітньої установи, піклувальна рада, загальні збори й педагогічна рада, по суті своїй такими не є. При їхньому формуванні не дотримується саме принцип "відповідальності перед суспільством". Тобто ці органи, що беруть участь в управлінні освітньою установою, формуються або централізовано, або за самим фактом участі їхніх членів у освітньому процесі. Вийшло це так тому, що основні положення закону "Про освіту" формувались у період, коли самі принципи самоврядування ще перебували у стадії осмислення нашим суспільством і не були науково та нормативно закріплені.

Закон прямо вказує на автономність освітньої установи, створює всі передумови для введення самоврядування. Освітня установа наділена правом юридичної особи. Дуже ясно й точно визначається економічна складова діяльності освітньої установи. Надані економічні права дуже широкі та базуються на реально гарантованих майнових і фінансових правах власності.

Централізовано встановлювані обмеження. За кожною освітньою установою закріплюються та перебувають в її оперативному управлінні об'єкти права власності: земля, будинки, спорудити, майно, обладнання тощо. Вони й окреслюють "кордони" можливого шкільного самоврядування. Крім того, знаходження школи на території муніципальної освіти, як правило, визначає те соціальне оточення, з яким учнівське самоврядування буде тісно пов'язане. Це ж соціальне оточення більшою мірою визначає якісний і кількісний склад самого шкільного самоврядування.

Відзначимо й те, що законодавство точно вказує, що управління школою ґрунтується на принципах єдиновладдя та самоврядування. Компетенція керівника освітньої установи (для загальноосвітньої установи - директора) закріплюється як безпосереднє управління державною чи муніципальною освітньою установою. Ця компетенція поширюється й на прийняття рішень разом із радою освітньої установи в частині введення особливих форм шкільного самоврядування та наділення такого шкільного самоврядування компетенцією, що може знайти закріплення у статуті освітньої установи.

Діяльність органів самоврядування в загальноосвітній школі в минулому столітті регламентувалась "Положенням єдиної трудової школи" (затверджене ВЦВК РРФСР 30 вересня 1918 р.), Статутом єдиної трудової школи (затверджений Радою Народних Комісарів РРФСР 18 грудня 1923 р.), прийнятими Наркомпросом РРФСР документами - Положенням про організації учнів у школах другого рівня (1921 р.), Тезами про самоврядування (1923 р.) та ін.

Відповідно до цих документів у школах діяли як роздільні органи самоврядування педагогів (педагогічні ради, навчально-методичні наради тощо), учнів (загальні й делегатські збори, комісії тощо), трудового населення та громадськості (загальні та групові збори батьків, їхні комітети тощо), так і їхні спільні органи самоврядування (шкільні збори, конференції, ради, їх президії та комісії). Створювались також єдині громадські організації дітей і дорослих.

Самоврядування - демократичне державно-громадське управління освітою

У державно-громадському управлінні освітою самоврядування є ахіллесовою п'ятою. В історії освіти бачимо десятки форм самоврядування, але всі вони не були довговічними. Проводились різного рівня науково-практичні конференції, симпозіуми, наради, на яких вироблялись рекомендації з організації самоврядування, але вони, як правило, мали теоретичний характер і на практиці застосовувались мало.

Не закріпились у 1980-і роки міські та районні ради сприянню народній освіті, не одержали масового поширення ради громадськості мікрорайонів із виховання дітей, інтегровані органи управління (ради) соціально-педагогічних комплексів, залишились у минулому збори батьків-комуністів, депутатські групи, ради з військово-патріотичного виховання та інші.

Багато в чому це характерно і для управління освітньою установою. Яких тільки форм та органів самоврядування не було в історії шкіл: ради друзів школи, ради батьків, ради справи, штаби порядку, ради мікрорайону, шефські ради тощо. Усталились на практиці та плідно діють лише педагогічні ради, методичні об'єднання, батьківські комітети. Не довели поки життєздатності й передбачені Законом "Про освіту" ради освітніх установ. Через 10 років після прийняття закону в кожній другій школі вони не працюють. Їхні функції частково виконують батьківські комітети.

Із величезним напруженням іде формування у школах піклувальних рад (тільки 10 % шкіл мають такий орган). Ця форма самоврядування не одержала одностайного схвалення керівників шкіл, неоднозначно ставляться до порядку їхнього формування журналісти та науковці.

О. Адамський пише: "Я з величезною тривогою спостерігаю, як в угарі адміністративного захвату по всій країні у приказному порядку створюються піклувальні ради. Лякає не просто масовість - лякає абсолютна несвідомість того, що роблять. Швиденько, простенько, як у пісні: "Ну яка користь від ваших піклувальних рад?".

Організаційно та структурно демократичний державно-громадський характер управління освітою реалізується за двома основними напрямами:

взаємодія в управлінському процесі державних і недержавних органів управління;

участь в управлінні освітою учнів та їхніх батьків або їхніх законних представників.

Необхідність посилення участі громадськості в управлінні освітою обумовлена низкою обставин. Серйозно відстає від потреб практики регулювання відносин суспільства й держави в системі освіти. Багато проблем системи освіти поодинці не вирішити. Необхідні взаємодія, підтримка, спільна діяльність різних державних і муніципальних структур нашого суспільства. Об'єднання та координація їхніх організаційно-управлінських функцій на всіх рівнях управління можуть здійснювати громадські органи. Саме такі органи інтегрують педагогічний потенціал суспільства.

У зв'язку з появою недержавного сектора освіти вплив державних органів на діяльність системи освіти ослабнув, що ускладнює збереження єдиного освітнього простору як у цілому в державі, так й у регіонах, негативно позначається на забезпеченні прав громадян на одержання якісної та рівної освіти. Життя постійно вимагає більш ефективної організації взаємодії державної та недержавної освіти як на муніципальному, так і на регіональному рівні.

У сучасній структурі законодавчої та виконавчої влади немає органу, що володіє подібними повноваженнями, та навряд чи він і можливий. Тому вихід може бути в підвищенні ролі органів, що поєднують представників різних освітніх систем і працюючих на громадських основах. Тому все більшу роль у сучасних умовах відіграють ради ректорів, спілки й асоціації ліцеїв, гімназій, професійних ліцеїв тощо.

Система управління, як відомо, має кілька підсистем. Кожна підсистема діє на певному рівні: державному, регіональному, муніципальному та інституціональному. На перших трьох рівнях управління будується на принципах взаємодії державних і громадських органів управління. Поняття "самоврядування" уживається, як правило, тільки стосовно управління освітньою установою. Термін "самоврядування" ототожнювався з "громадським", а "державний" - з діяльністю адміністрації. За визначенням Н. Малахова, "система управління освітою являє собою сукупність інститутів управління, пов'язаних один з одним відносинами субординації (підпорядкування) або координації".

На муніципальному рівні державне управління виражається в діяльності міського (районного) органу управління (адміністрації). громадське управління представляють конференції громадськості району, ради керівників, ради спонсорів, асоціацій педагогів, батьків тощо. Прагнення залучити до управління освітою громадськість, з її допомогою залучати додаткові до бюджетних асигнувань кошти, шукати добровільних помічників школам у вихованні дітей - характерна риса державних і муніципальних органів управління освітою.

Багато чого залежить від ініціативи та діяльності безпосередньо керівників місцевих органів управління. Формування та забезпечення діяльності громадських органів управління є важливим завданням усієї управлінської системи. У Положенні про раду говориться, що вона є державно-громадським органом, що забезпечує погоджені дії зацікавлених галузей державної влади, наукової та педагогічної спільноти в рішенні проблем загальної освіти.

У Мурманській області в організації самоврядування з урахуванням сучасних умов зроблені перші кроки: наприкінці 2000 року створена в новому складі колегія обласного комітету з освіти, що включає представників різних освітніх установ, проводяться один раз на рік перед початком навчальних занять наради керівників усіх обласних відомств, протягом навчального року практикуються наради-семінари голів адміністрацій, керівників державних і недержавних установ освіти, створена експертна рада, діють у складі комітету різні комісії та оргкомітети. На муніципальному рівні є невеликий досвід, коли в ради органу управління освітою включають представників охорони здоров'я, культури, міліції та інших, щорічно проводять перед початком навчального року наради, конференції; створюють об'єднані тимчасові організаційні комісії, комітети, штаби з проведення масових заходів, акцій тощо.

Модель шкільного самоврядування містить у собі чотири підсистеми: учнівську, педагогічну, батьківську й систему співуправління (спільну). Якщо поряд із загальношкільними органами самоврядування будуть діяти подібні органи самоврядування в первинних колективах (класах, групах на першому, другому, третьому рівні школи), самоврядування в цілому буде більш представницьким, чітким, оперативним, а як підсумок - більш результативним.

У педагогічній науці самоврядування освітньою установою розглядається як необхідна й важлива ланка в системі державно-громадського управління освітою. В. Бочкарьов у своїх роботах розглядає сучасну освітню установу як складну соціально-педагогічну установу, що включає в себе педагогічні й учнівські колективи, різні організації й об'єднання дорослих і дітей. Батьки учнів юридично не входять у шкільний колектив, колектив не утворюють, але вони не менше педагогів або самих дітей зацікавлені в успішній роботі школи, вони є учасниками педагогічного процесу, своєрідною асоціацією. Виступаючи соціальним замовником школи, батьки повинні мати можливість впливати на її діяльність і брати участь у шкільному житті, управлінні життєдіяльністю школи. У школі, побудованій за демократичними принципами, кожний із колективів та об'єднань дорослих і дітей повинен мати право на самоврядування, самостійне рішення своїх питань, задоволення потреб та інтересів у освітньому процесі.

Цьому можуть служити роздільні органи самоврядування:

педагогічного колективу - збори трудового колективу, педагогічна рада, методична рада, методичні об'єднання вчителів, класних керівників, вихователів, малі педради, психолого-педагогічні консиліуми, профспілковий комітет тощо;

учнівського колективу - збори (конференція) учнів, учком, рада класу, ради справи, різні учнівські комісії, штаби тощо;

асоціація батьків школи - шкільні та класні батьківські збори (конференції), шкільні та класні батьківські комітети, комісії, секції, ради тощо.

Наділяючи повноваженнями той чи інший орган колективу, насамперед необхідно визначити їхню спрямованість. Часто-густо дорослі, успадковуючи погляди авторитарної системи, насамперед думають про те, які рішення цей орган буде приймати, за що відповідати, які санкції накладати на порушників. Однак ідеалом і головною функцією громадських інститутів у дійсно демократичному суспільстві є захист прав і свобод особи, і саме момент створення того чи іншого органу, коли обговорюються його майбутні повноваження, і дає нам добру можливість набути досвід справді демократичного підходу до рішення найбільш насущних проблем. В умовах школи, що створює діючу модель демократичного суспільства, важливо насамперед забезпечити можливість кожного відчувати безпосередню причетність до рішення загальних питань, до дотримання та захисту прав людини.

Органи самоврядування педагогів, учнів, батьків не можуть діяти ізольовано один від одного, потрібна координація, взаємодія. Для цього необхідні органи співуправління, тобто спільного управління. Таким органом є збори педагогів, учнів, батьків, конференція їхніх представників, рада школи, спільні комісії з різних питань шкільного життя.

Органи самоврядування керуються такими соціально-педагогічними принципами: рівноправності, виборності, оновлення, наступності, відкритості та гласності, демократії, законності, педагогічної доцільності, представництва, гуманності, колегіальності у прийнятті рішень і персональної відповідальності, свободи та самодіяльності, розподілу повноважень, критики та самокритики тощо.

При організації діяльності органів самоврядування доцільно керуватись такими правилами:

усе, що можуть вирішувати органи самоврядування, має передаватись їм з умовою, що прийняті ними рішення та здійснювані дії не будуть зачіпати інтереси та права інших учасників шкільного життя. Кожний орган самоврядування наділяється реальними повноваженнями;

жоден колектив чи об'єднання у школі не мають права диктувати свою волю іншим колективам;

пріоритетом користуються органи самоврядування безпосередньої демократії перед органами представницької демократії;

у школі діє прийнята відповідно до її статуту поєднальна система вирішення конфліктів і протиріч між органами самоврядування, а також між органами самоврядування й адміністративних органів управління школою. Рішення того чи іншого органу самоврядування може бути скасоване або вищим органом, або самим органом самоврядування, що прийняв рішення, за поданням сторони, що оскаржує таке рішення.

Самоврядування постійно вимагає пошуків нових ресурсів і партнерів. Будь-яка справа вимагає ресурсів. Мова може йти не про одне яке-небудь ресурсне джерело, а про їх сукупність.

Батьки, які мають такий важливий ресурс, як зв'язки, самі є людським і фінансовим ресурсом, являють собою універсальне джерело ресурсного забезпечення діяльності шкільної установи.

Кадрові ресурси - це фахівці, професіонали, керівники, волонтери, які колись навчались у школі.

Матеріально-технічні ресурси - спеціальне обладнання, оргтехніка, засоби зв'язку, реквізит і т. д.

Інтелектуальні ресурси - це різні технології, методичні розробки, досвід роботи інших організацій, узагальнення свого досвіду роботи.
Самоврядування - необхідна умова успішної роботи освітньої установи
Відповідно до законів, управління державною та муніципальною освітньою установою здійснюється за принципами єдиновладдя та самоврядування. Єдиновладдя здійснює керівник установи, самоврядування - усі працівники через представницькі органи, тобто весь трудовий колектив.

Ю. Васильєв пише, що "сутність управління школою, діяльність її керівників досить точно можна визначити терміном "педагогічне управління", що здійснюють не тільки директор школи та його заступники, а й кожний учитель у процесі навчання та виховання учнів".

Питання самоврядування як частина проблеми внутрішньошкільного управління залишаються й у сучасних умовах досить складними, хоча публікацій із даної тематики забагато. Ще на Всесоюзному з'їзді вчителів у 1978 році порушувати питання про розробку концепції всіх управлінських ланок у системі освіти, у тому числі й про концепції внутрішньошкільного управління. Але на з'їзді не були навіть прийняті рекомендації з демократизації управління освітою.

Шкільна управлінська система має величезну інерцію. Демократизація управління, що передбачається в Законі "Про освіту" та інших нормативних документах, призвела до того, що педагогічний колектив одержав можливість вибирати шлях розвитку: він сам вибирає навчальні програми та виховну систему. А спосіб реалізації управлінських функцій залишається колишнім. Зберігається централізація управління за всіма основними напрямами діяльності освітньої установи. Тобто надані педагогові права на практиці реалізувати сьогодні неможливо.

Продекларовані в Законі "Про освіту" основні принципи - демократичний державно-громадський характер управління освітою та автономність освітніх установ - дотепер не мають науково-методичного забезпечення. У публікаціях з управління в системі освіти М. Поташника, А. Моісеєва, В. Лазарєва, Т. Шамової та ряду інших фахівців відсутнє розмежування повноважень між державними та громадськими управлінськими структурами на інституціональному рівні, у загальному плані висвітлюються питання змісту й порядок функціонування органів шкільного педагогічного самоврядування.

Принципи єдиновладдя та самоврядування є вихідною підставою для формування моделі управління сучасною освітньою установою. Ці принципи відбивають практику сьогоднішнього дня. Вони замінили раніше існуючі "загальне керівництво" та "безпосереднє управління". Загальне керівництво, що має здійснювати рада освітньої установи, було надзвичайно невизначеним. Це ускладнювало визначення його конкретних функцій, без чого на практиці діяльність його найчастіше була безглуздою. Керівники освітніх установ не бачили в ньому партнера, співучасника в управлінській діяльності.

Основними формами самоврядування є загальні збори (конференція), педагогічна рада, рада освітньої установи (піклувальна рада) та інші форми, передбачені статутом освітньої установи. У статуті освітньої установи повинен бути прописаний порядок управління, у тому числі структура органів управління, їхня компетенція та порядок організації діяльності. Крім названих вище форм самоврядування у статутах освітніх установ називаються конференції трудового колективу, методичні та науково-методичні комісії, експертні ради, методичні об'єднання, комітети, громадські кафедри, професійні союзи, комісії з розгляду трудових спорів, організаційні комітети з підготовки різних масових заходів (оглядів, конкурсів) та ін. Вони можуть бути постійними та тимчасовими, такими, що обираються та призначаються, такими, що представляють усіх учасників освітнього процесу або одну зі сторін (педагогів, учнів, батьків).

Ознайомлення з досвідом організації самоврядування показує, що крім перерахування форм самоврядування доцільно вказати у статуті їхнє призначення, функції, права, обов'язки, відповідальність, організаційні форми роботи тощо.

Вивчення стану внутрішньошкільного управління в освітніх установах показало, що там, де у статутах діяльність форм самоврядування не розкрита, працюють вони в'яло, існують формально. У деяких статутах називається форма самоврядування та додається фраза: "Порядок їхньої роботи визначається спеціальним положенням, що затверджується педагогічною радою або радою освітньої установи", що є не зовсім правильним. Досвід шкіл області показує, що чим детальніше, конкретніше розроблено подібні положення, тим ефективніше діють органи самоврядування.

У книзі "Професійні об'єднання педагогів: методичні рекомендації для керівників освітніх установ і вчителів / Під ред. академіка РАО д-ра пед. наук, проф. М. Поташника. - 2-е вид. - М.: Педагогічне суспільство Росії, 2002 р." розкриваються цілі, завдання, зміст, форми роботи різних видів професійних об'єднань педагогів у школі.

Аналіз їхньої ролі та місця в діяльності колективу педагогів у школі з повною підставою можна віднести до органів самоврядування.

Діяльність органів управління установи, передбачена у статуті, має відповідати таким вимогам:

не суперечити статтям Закону "Про освіту" та "Типовому положенню про даний вид освітньої установи";

приймати рішення тільки у відповідності зі своєю компетенцією.

Самоврядування у школах, на нашу думку, повинне розвиватись не шляхом збільшення кількості та створення яких-небудь нових органів управління, а шляхом розширення їхніх повноважень, підвищення відповідальності за результати навчання та виховання дітей і молоді.

Інноваційний зміст діяльності органів шкільного самоврядування зараз доцільно спрямувати на такі види діяльності:

законотворчу (розробка, прийняття та реалізація шкільних, локальних актів);

забезпечення школи основними організаційно-правовими параметрами освітнього процесу (режим роботи школи, заходи заохочення, покарання та відповідальність учасників шкільного життя, порядок прийому учнів до 1-го, 10-го та спеціалізованих класів);

координуючу;

соуправлінську;

єднальну;

представницьку;

експертно-оцінну.

Діяльності системи самоврядування не вистачає, як і будь-якому іншому виду діяльності, підтримки з боку адміністрації, що виражається у створенні відповідних організаційних і матеріально-технічних умов, навчанні працівників, мотивуванні їхньої громадської праці. У багатьох школах у "Положенні про доплати, надбавки та винагороди" передбачена матеріальна винагорода педагогам, які виконують певні функції в органах самоврядування.

Самоврядування має потребу в постійному відновленні й удосконалюванні. При формуванні органів самоврядування у школі треба виходити насамперед із потреби в них самої школи. "...в установі приживається лише те, що абсолютно необхідно для виживання та функціонування установи відповідно до її реальної мети, а не такої, що лише декларується. Усе інше, що вигадує місцеве чи вище керівництво або самі вчителі, існує або формально, або як засіб реалізації особистих інтересів безпосередніх виконавців."

За рівнем організації самоврядування можна судити не тільки про ступінь демократичності системи управління, а й про рівні організаційної культури школи. Тут важливо визначити, як "впишуться" органи самоврядування (команди, ради, комісії, штаби тощо) у сформований у школі стиль відносин, чи будуть вони відповідати устояним традиціям школи, установленим правилам і порядку і т. п. Рівень самоврядування у школі багато в чому залежить від стилю діяльності керівника. "Керівник з авторитарним стилем, - пише В. Лазарєв, - завжди приймає рішення сам, не радячись із підлеглими, нав'язуючи їм свою волю та не даючи можливості виявити ініціативу... думаючи, що має право сам вирішувати, що добре, а що погано. Для нього ідеальні тільки такі відносини з підлеглими, за яких вони беззастережно приймають до виконання всі його вказівки... Як правило, у представників цього стилю переважає так званий адміністративний метод: наказ, догана, стягнення, позбавлення певних пільг... В умовах такого управління розвиваються своєрідні автократичні відносини й між членами колективу, які відрізняються прагненням до індивідуальної чи груповий самоізоляції. З'являються апатія, взаємна ворожість, "нелюбов" не тільки до начальника, а й один до одного. Усі працюють під імпульсом прямих указівок і припиняють роботу, якщо такі вказівки не дані або приходять із запізненням.

Керівник із ліберальним стилем цілком довіряє (делегує) вироблення та прийняття рішень підлеглим, надаючи їм повну свободу, залишаючи за собою лише представницьку функцію... Він готовий прийняти рішення, запропоноване колективом, навіть якщо воно не збігається з його власним... Ліберальний керівник прагне налагодити з усіма підлеглими добрі товариські відносини... Недолік ліберального стилю - у дуже близькій дистанції зі своїми підлеглими. Іноді ця дистанція просто відсутня. Методи, застосовувані таким керівником, малоефективні. Колектив, відчувши слабкість керівника, розслаблюється, а керівник починає перекладати на громадські органи управління функції, які вони виконати не в змозі. Уся система управління "не спрацьовує". Колектив часто розпадається на групи, висуває своїх лідерів, які діють найчастіше в опозиції до адміністрації. Виникають конфлікти, невдоволення існуючими порядками і т. д."

Керівник із демократичним (колегіальним) стилем приймає рішення сам, але виробляє їх разом із підлеглими, воліючи здійснювати вплив на них за допомогою переконання. Такий керівник свою волю колективу воліє не нав'язувати адміністративними методами, а використовує наради, дискусії, збори, обговорення тощо. Такий шлях прийняття рішення буває більш довгим, результат виходить не завжди відразу в порівнянні з адміністративним (авторитарним). Для керівника-"демократа" потрібні знання з психології й управління, оволодіння навичками та прийомами роботи з людьми. У школах, очолюваних керівниками з демократичним стилем управління, як правило, чітко побудувана система самоврядування в колективі. Такі установи працюють більш стабільно, рідко виникають конфліктні ситуації.

Самоврядування в педагогічному колективі підвищує соціальну захищеність педагогів, сприяє встановленню сприятливого психологічного мікроклімату в колективі, зменшує можливість виникнення конфліктів у стосунках між працівниками. Воно дозволяє створити у школі активне педагогічне середовище, що характеризується високим рівнем творчості вчителів і вихователів, ефективною взаємодією в організації шкільного життя педагогів, батьків та учнів.

Самоврядування в педагогічному колективі впливає на стан учнівського самоврядування. Досвід показує, що там, де розвинене самоврядування в колективі педагогів, успішно діють і органи учнівського управління: учкоми, ради справи, старости, штаби, ради клубів і дитячих самодіяльних об'єднань і рухів.

Одна з функцій органів самоврядування - захист дитини. Дитину треба захищати від педагогічних помилок, від явних принижень і прихованих маніпуляцій авторитарної педагогіки, від напору нових технологій, інтенсифікації, комп'ютеризації, регіоналізації, від невдалих інновацій тощо.

Значущість добре організованого самоврядування підвищується в умовах багатоканального фінансування системи освіти, вторгнення в діяльність освітніх установ елементів ринкової економіки. Органи самоврядування виконують важливу функцію пошуку джерел поповнення шкільного бюджету, надають допомогу адміністрації в розвитку матеріально-технічної бази установи, здійснюють контроль доцільності витрат додатково притягнутих коштів.

Створення школи майбутнього, маючи на увазі насамперед перехід на дванадцятирічну середню освіту, буде більш успішним, по-перше, при активній участі всіх працівників школи в управлінні педагогічним процесом відповідно до відведеної їм ролі; по-друге, при безпосередній діяльності в органах управління школи батьків учнів і піклувальників, при активній допомозі та підтримці освітніх установ спонсорами та меценатами, благодійними організаціями, громадськими рухами, засобами масової інформації тощо; по-третє, при вмілій кооперації та координації державних структур, що мають можливість сприяти поліпшенню навчання та виховання підростаючого покоління. Це важливе завдання можуть вирішувати на рівні школи органи її самоврядування.
Учитель у системі управління освітою
Реалізація принципу демократичного, державного, громадського характеру управління освітою неможлива без участі вчителя як найважливішого суб'єкта управління. Які би завдання не вирішувались органами управління державними, регіональними, муніципальною системами освіти, безпосередньо освітньою установою, участь педагогів, представників педагогічної громадськості в найрізноманітніших формах є об'єктивною потребою. Обґрунтуванням такого твердження є як теорія демократичного управління, так і повсякденна практика.

Учитель у школі проявляє себе не тільки як виконавець певної роботи або певної функції. Він проявляє зацікавленість і в тому, як організована його робота, в яких умовах він працює, яку користь своєю працею приносить школі. Тобто в нього є природне прагнення брати участь в організації тих процесів, які пов'язані з його діяльністю. Управління, засноване на включенні безпосередніх виконавців або їхніх представників у процеси вироблення, прийняття рішення чи їхньої реалізації має назву партисипативного. Керують ними при цьому найрізніші спонукання. Найчастіше мотивацією служить можливість впливати на рішення тих проблем, які якось пов'язані з особистими інтересами в організації. Так, одним із найбільш сильних "мотиваторів" є можливість самостійно визначати навчальне навантаження, розклад навчальних занять або графік зайнятості на роботі, зміст і методи контролю підсумкових результатів навчання, пріоритети в розвитку школи, винагороди за роботу.

Участь в управлінні слугує засобом задоволення багатьох соціальних потреб, тому ідеї партисипативного управління можуть бути співвіднесені з ідеями мотивації. Участь у процесі вироблення, прийняття та реалізації рішень сприяє задоволенню потреби у причетності до справ школи. Для людей, які мають управлінські потреби, бажання взяти участь у раціоналізації основних, допоміжного процесів, а також процесів управління, - це можливість задовольнити потреби в самореалізації. У деякому сенсі участь те саме, що й раціоналізаторська діяльність, тому що для більшості працівників зміст участі в управлінні пов'язується саме з раціоналізацією, поліпшенням існуючого стану справ у школі. Є певний зв'язок між партисипативним управлінням і теорією очікування, тому що участь у прийнятті рішень робить для працівника більш реальним і ясним те, чого йому очікувати як результат своєї діяльності та якою може бути винагорода за працю.

Система участі насамперед створюється для виконання функцій розвитку навчальної установи, а потім уже для підвищення вмотивованості та задоволеності працею самих учителів. Включення працівників до управління підвищує їхню мотивацію, зацікавленість у спільних справах школи. Саме цей факт є головним в обґрунтуванні доцільності побудови партисипативних систем управління на виробництві, а саме - у промисловості. Уважається, що партисипативне управління, відкриваючи працівнику доступ до прийняття рішень із приводу питань, пов'язаних із його функціонуванням в установі, мотивує людину до кращого виконання своєї роботи. Крім того, партисипативне управління не тільки сприяє тому, що працівник краще справляється зі своєю роботою, а і призводить до більшої віддачі, більшого внеску окремого працівника в життя організації, тобто відбувається більш повне залучення потенціалу людських ресурсів. Останнє положення ілюструється багатьма прикладами з практики. Напевно, кожен керівник школи зіштовхувався з феноменом прояву колективом ініціативності, творчого підходу до справи у виконанні значущих рішень, розроблених співробітниками спільно, і може навести не один подібний приклад. У зв'язку з цим партисипативне управління почали використовувати не тільки для мотивації працівників, а і як засіб розкриття їхнього потенціалу та спосіб розвитку самого колективу як суб'єкта шкільного життя.

Різні рівні участі членів колективу становлять своєрідну ієрархію та розрізняються між собою за:

глибиною участі, що відбивається у функціях, які виконують підлеглі;

формами та методами взаємодії адміністрації школи зі своїми співробітниками;

змістом і складністю тих проблем, які вчителі вирішують самостійно або як рівні з керівниками школи партнери;

кількістю виконавців, залучених до процесу управління школою в якості його повноцінного суб'єкта.

На підставі цих показників умовно можна виділити три рівні участі: співучасть, активна участь і партнерство.

На першому рівні, тобто при співучасті, співробітники школи залишаються досить пасивними. Управління окремими структурними підрозділами, як і всією школою, здійснюється адміністрацією. Основною формою її взаємодії з учителями є обмін інформацією, консультації з метою одержання поради з приводу прийнятого рішення або пропозицій щодо поліпшення роботи окремих учителів, структурних підрозділів і школи в цілому. Коло проблем, які співробітники вирішують самостійно без залучення керівників, досить вузьке й обмежується питаннями власної роботи.

Другий рівень, а саме активна участь, характеризується більш глибокою включеністю вчителів у процеси управління. На другому етапі значно розширюється коло людей, які беруть участь в управлінні, воно не обмежується ближнім колом. Основними методами взаємодії адміністрації з підлеглими є колегіальні способи виявлення та рішення проблем: спільні дискусії, "мозкові штурми", використання методу номінальних груп тощо. Однак при прийнятті рішень керівники мають переваги, останнє слово залишається за ними і до їхньої думки прислухається колектив, добровільно віддаючи керівникам право голосу при ухваленні остаточного рішення. Тобто відносини не носять партнерського характеру, точка зору керівництва превалює над колективною. Усі найбільш значущі питання вирішуються без узгодження з думкою вчителів.

Третій, найвищий рівень розвитку управління, партнерство, характеризується рівними відносинами між учителями та керівництвом школи. Це означає, що процес виявлення та рішення проблем повністю здійснюється на колегіальній основі самим педколективом. Співробітники беруть участь не тільки у вирішенні проблем, що виникають на робочих місцях чи у структурних підрозділах, а й у цілому у школі. Партнерство як би містить у собі два попередні типи взаємодії керівників з підлеглими, тобто прагне до налагодження добрих стосунків з педколективом і до активного включення кожного його члена в життя школи.

Основними передумовами для створення системи участі вчителів в управлінні школою є рівень зрілості педагогічного колективу, досвід демократичного управління, поділювані колективом цінності чи організаційна культура, а також тип освітньої системи. Чим вище рівень зрілості колективу й більш орієнтованою на спільну діяльність є його організаційна культура, чим більший досвід і демократичні традиції управління присутні у школі, тим простіше створити систему участі вчителів в управлінні. Передумовою служить і сама освітня система, поділювані педагогами професійні цінності, які визначають її створення. Якщо колектив орієнтований на рішення проблем розвитку особистості школяра, а не тільки на предметне викладання, то систему участі створити простіше.

Перешкодами для переходу на колегіальний стиль управління в сучасній школі є:

виконання колегіальними органами переважно методичних функцій;

неактуальність діяльності колегіальних органів для вчителів;

нераціональна витрата часу вчителів на проведення спільних засідань;

невиконання прийнятих колективних рішень і відсутність планів їхнього виконання;

постійний перенос строків і нерегулярність роботи колегіальних органів;

пріоритет індивідуальної педагогічної діяльності над колективною.

Усунення перерахованих недоліків може значно підвищити мотивацію педкадрів на участь в управлінні школою.

Які ж структури кращі: делеговані чи партисипативні? Кожна з цих структур має свої плюси й мінуси.

У структурі делегованих повноважень влада керівників підсилюється, а це може ускладнювати рішення питань, що виходять за межі компетенції одного структурного підрозділу, тому що це буде вимагати додаткових узгоджень з керівниками підрозділу. У партисипативных структурах підсилюється влада виконавців, і узгодження різних рішень буде вимагати не меншого часу, тому що вони виробляються колегіально.

Як відомо, колегіальні рішення рухаються в бік ризику та бувають менш зваженими. За певних умов вони можуть приймати компромісний характер, а значить, не бути найкращими. Однак рішення, прийняті керівниками, зазвичай викликають більший опір.

Контроль групи може мати більш твердий характер, ніж адміністративний чи експертний. Однак професійний контроль створює, затверджує оцінку професійного співтовариства, а не окремих менеджерів, і є мотивуючим. Партисипативне управління обмежує самостійність як керівників, так і вчителів. У результаті великого обсягу делегування колегіальним органам структурні підрозділи чи групи школи можуть стати повністю самостійними. Таку автономію, наприклад, набувають початкова школа, методичне об'єднання вчителів іноземної мови у школах із викладанням ряду предметів іноземною мовою.

Структура установи хоча й є гнучкою, але досить статична в освіті: органи, їхні функції та порядок зв'язків між ними залишаються незмінними, доки задовольняють поставлені перед школою цілі. Однак якщо школа приступає до рішення нових для неї завдань, до структури повинні бути внесені відповідні зміни. І насамперед, кожний учитель має стати учасником педагогічного самоврядування й організатором (наставником, порадником і т. ін.) учнівського самоврядування. Рівень учнівського самоврядування в руках учителя. В. Караковський, визначаючи етапи розвитку системи учнівського самоврядування, відзначає, що на кожному з них повинно бути керівництво педагогічного колективу на підставі таких принципів:

кожному колективу учнів - свій орган самоврядування;

самоврядуванню школи - систему виконавчих органів;

кожному напряму роботи - орган самоврядування;

кожній справі - свій організатор;

кожному учневі - конкретне доручення;

усім членам виконавчих органів - діючі права й обов'язки;

усім активістам - школу організаторів;

усім органам самоврядування - єдність дій і взаємодія.

Освітня установа розглядається як складна динамічна самокерована система, в якій об'єкти та суб'єкти управління - складові цієї системи. У школі існує певна ієрархія самокерованих підсистем, у яких як керуючим можуть виступати або окремі особистості, або колегіальні органи, або цілі колективи. Наприклад: учитель - учень, учитель - група учнів, учитель - клас, учитель - батьки учнів, класний керівник - класний колектив, керівник методичного об'єднання - методичне об'єднання вчителів, директор школи - педагогічний колектив і т. д. У школі на паритетних засадах взаємодіють системи адміністративного управління, громадського управління й учнівського самоврядування.

В умовах демократизації нашого суспільства, побудови правової держави жодна з цих систем не може бути виключена. Завдання полягає в тому, щоб усіляко підвищувати їхню самостійність і результативність діяльності, з одного боку, з іншого - укріплювати їхні координаційні зв'язки.

Учитель у системі управління виступає як об'єкт і як суб'єкт управління. У "Рекомендаціях положення вчителів", прийнятих ООН ще в 1966 році, одним з основних названий керівний принцип: "Варто визнати, що вчительські організації можуть здійснювати значний внесок у розвиток освіти, а тому необхідно залучати їх до розробки політики в галузі освіти". Учителям і вчительським організаціям рекомендується прагнути до встановлення широкого співробітництва з органами освіти в інтересах учнів, розвитку освіти суспільства. Учительським організаціям пропонується виробити кодекс етики вчителя або кодекс поведінки, учителі мають проявляти готовність до участі в заходах і з учнями й дорослими, що виходять за рамки навчального плану школи. Для того щоб учителі могли виконувати свої обов'язки, органи освіти повинні виробити та регулярно застосовувати систему консультацій з учительськими організаціями з таких питань, як політика в галузі освіти, система освіти, зміни в ній.

Підкреслюється важливість участі вчителів через організації й іншим шляхом в організаціях, спрямованих на вдосконалювання освіти, і далі говориться, що "адміністрація та інші працівники, відповідальні за різні аспекти освіти, повинні прагнути встановлювати добрі стосунки з учителями на умовах повної взаємності".

Питання участі вчителів в управлінні освітнім процесом розроблені слабко й у спеціальній літературі висвітлені недостатньо. Участь педагогів у самоврядуванні школою автори публікацій з управління (М. Портнов, В. Лизинський, М. Кларін, Т. Шамова та ін.), як правило, зводять до їх роботи тільки у складі педагогічної ради. Перераховуючи вміння вчителя, не вказують управлінські вміння, не називають таку важливу функцію вчителя, як участь в управлінні освітньою установою. Учитель у системі управління діяльністю школи представлений в основному як об'єкт управління. Детально та докладно автори розглядають питання "маніпулювання" учителем при організації навчально-виховного процесу.

Включення вчителя в систему самоврядування школою починається з його прийому на роботу. При прийомі на роботу адміністрація установи зобов'язана ознайомити працівника під розписку з такими нормативними документами та локальними актами:

Працівник не несе відповідальності за невиконання вимог локальних нормативних правових актів, з якими не був ознайомлений.

У статуті школи та інших локальних актах передбачається право працівника на участь в управлінні освітньою установою.

Педагог має право:

працювати в педагогічній раді;

обирати та бути обраним до ради школи;

обговорювати та приймати рішення на загальних зборах трудового колективу;

обговорювати та приймати "Правила внутрішнього трудового розпорядку" і проекти інших локальних актів школи;

брати участь у роботі органів самоврядування, передбачених статутом освітньої установи.

У статуті школи та посадових інструкціях визначаються й інші права вчителів:

Досвідчений, успішно працюючий адміністратор завжди пам'ятає, що провідною ланкою гуманного управління є створення умов і стимулів для формування та задоволення потреб кожного працівника - гордість, породжена приналежністю до даної школи, до даного колективу, де адміністрація у главу кута поставила постійну скрупульозну турботу про кожного співробітника, упевненість у тому, що саме тут створюються всі можливі та необхідні умови для самореалізації особистості, уміння адміністрації створювати атмосферу пошуку, радості, інтересу, співтворчості - усе це є умовою становлення школи, колективу, особистості.

Брати активну участь в управлінні школою спонукає вчителів сприятлива атмосфера в колективі. Для створення з цією метою відповідного мікроклімату адміністрація вживає таких заходів:

усіляко підтримує ініціативу вчителів, їхнє прагнення внести пропозиції в удосконалювання структури органів управління, розширення їхніх повноважень і відновлення методів роботи;

формує у працівників почуття персональної відповідальності за стан поточної діяльності та результати роботи;

створює комфортні умови для спілкування, відпочинку, психологічного розвантаження та зняття стресових ситуацій, для індивідуальної роботи з батьками й учнями;

забезпечує постійне інформування вчителів про стан роботи школи, про поточні події у сфері освіти, про діяльності органів управління освіти, про прийняті заходи соціального захисту педагогів тощо;

прагне забезпечити обговорення максимальної кількості нормативних актів, що регулюють трудові відносини в колективі та соціально підтримують і захищають учителів на зборах трудового колективу;

створює обстановку у школі, при якій учитель постійно відчуває турботу про себе, упевнений, що його стан буде помічений, його слово буде почуте керівниками.

Важливим завданням адміністрації школи є забезпечення педагогічного колективу, по-перше, організаційно-нормативною інформацією, законами, постановами, наказами, методичними вказівками вищих керівних органів, стандартами, концепціями, постановами, програмами, планами, посадовими інструкціями та іншими локальними актами; по-друге, педагогічною інформацією (книгами, періодичними виданнями, посібниками, методичними розробками, статистичними матеріалами тощо).

Можливі стимули підвищення активності працівників в управлінні освітньою установою:

Премія.

Подяка.

Публічна похвала (на педраді, на засіданні методичної комісії, на зборах трудового колективу, на розширеній адміністративній нараді тощо).

Занесення у книгу пошани установи.

Вручення коштовних подарунків.

Установлення доплат і надбавок до заробітної плати.

Позачергова відпустка.

Дні відгулу.

Надання пільгової путівки до санаторію, у будинок відпочинку, у туристичну подорож тощо.

Квитки в театр і на інші культурні заходи.

Надання методичного дня в тиждень.

Сприятливий розклад уроків.

Звільнення від чергування.

Звільнення від класного керівництва.

Оплата витрат, пов'язаних із підвищенням кваліфікації, участю в педагогічних читаннях, науково-практичних конференціях тощо.

Стажування в інноваційних освітніх установах.

У школі № 54 м. Мурманська для стимулювання всіх працівників школи розроблено та прийнято на зборах трудового колективу положення про стимулюючі надбавки до посадових окладів працівникам школи. У ньому передбачене встановлення таких надбавок.

За систематичну роботу:

з вивчення та впровадження передового педагогічного досвіду;

із проведення експериментів, упровадження нових технологій; нових форм навчання з урахуванням індивідуальних особливостей учнів;

з реалізації освітніх програм поглибленого, профільного навчання;

з розробки навчальних курсів, окремих розділів навчальних програм, методичних рекомендацій.

За систематичну роботу з охорони життя та зміцнення здоров'я учнів, виконання обов'язків інспектора з охорони праці.

За якісне виконання роботи з адміністративної, профспілкової та громадської діяльності, що не входить у посадові обов'язки:

За керівництво МО.

За перевірку письмових, екзаменаційних, лабораторних робіт, рефератів тощо.

За високий рівень виконавської дисципліни.

За якісну організацію, підготовку та проведення літнього відпочинку учнів.

За якісну підготовку школи до нового навчального року.

За високу організацію та проведення позакласної роботи з учнями та батьками.

За проведення додаткових занять зі слабко встигаючими учнями.

За забезпечення норм санітарного й технічного стану школи та споруд, раціональну експлуатацію та збереження ТЗН, інвентарю й обладнання.

За наставництво.

За оформлення та методичне оснащення навчальних кабінетів.

За організацію та проведення семінарів, конференцій, олімпіад у школі, у районі, місті, області.

Стимулюючі виплати можуть носити як постійний, так і разовий характер і визначаються наказом по школі за узгодженням із профспілковим комітетом за фактично виконаний обсяг роботи.

Рівень самоврядування багато в чому залежить від діяльності керівника, від розуміння ним його важливості, від здатності організувати вчителів на участь в управлінні, від уміння опиратись у своїх діях на колективну думку. Керівник школи сьогодні має бути менеджером освіти. Менеджер освіти - це керівник, який має здатності знаходити ресурси, проектувати, програмувати, організовувати (запускати) процес освіти. Відмітними рисами цього типу керівника є:

перетворююче лідерство в колективі;

спеціальна управлінська освіта;

професійний підхід до управління;

внутрішня свобода, ініціативність;

здатність залучати до управління трудовий колектив і громадські органи управління;

зорієнтованість на роботу в команді однодумців;

критичність, готовність до діалогу, дискусій, відкритість до нової інформації;

широка ерудиція та світогляд;

готовність до ризику.

В. Лизинський називає вісім правил роботи з колективом.

1. Ніщо так не заважає авторитету адміністрації та успіху управлінської діяльності, як неповажне ставлення до колективу, яке виражається в упевненості керівника, що він знає справу краще за інших, а тому узурпує право вступати у взаємини з колективом тільки або в основному у формі монологу.

2. Звідси випливає ще одна помилка. Не можна збирати колектив, якщо ти до тонкощів не продумав, навіщо ти це робиш і що саме ти йому скажеш. Кілька безглуздих адміністративних зборів - і слова перестають сприйматися взагалі.

3. Інформація має бути наскільки важливою, красиво побудованою, оригінально поданою, представляти загальну цінність, щоб викликати зацікавлену увагу колективу.

4. Вплив адміністрації на педагогів повинен мати позитивний енергетичний заряд.

5. Керівник має навчитися слухати й уміти почути все наболіле, про що часом не прямо намагається сказати педагог.

6. Керівник повинен навчитись активно впливати на педагогічний колектив, при цьому сенс поняття "вплив" припускає вміння керівника запалювати педагогів своїми ідеями й у той же час здатність виходити в інструктивний шар, тобто досить точно пояснити та навчити передбачувати маневр.

7. На весь колектив виносяться:

концепція, стратегія та політика школи на досить тривалий строк;

аналіз успіхів кожного та проблемні тенденції, що стосуються всіх (без прізвищ, докорів, нанесення образ тощо);

педагогічний досвід, що представляє інформаційний інтерес;

можливі інноваційні ідеї для їхнього поглибленого обговорення;

проекти, що охоплюють діяльність усіх педагогів.

8. Потрібно навчитись багато знати про вчителів, багато думати про них, налаштовуючи свою душу на хвилю їхніх переживань, помислів, проблем. Потрібно вибрати час і точно знайти найголовніші слова, що визначають успіх, досягнення та радість, без якої життя вчителя стає сірим і сумним.

На жаль, сьогодні відсутня система підготовки та підвищення кваліфікації педагогічних працівників у сфері самоврядування. Типова помилка для сучасної школи - сприйняття педагога як універсала, який може все: і урок провести, і класну годину організувати, і дітей вивести в похід і т. д. Варто добре пам'ятати, що це особливий вид діяльності та вимагає спеціальної підготовки. Такої підготовки вже давно не одержують студенти наших педагогічних ВНЗ, та й деякі педагоги зі стажем забули свої навички спілкування з батьками, шефами, представниками громадськості.
Самоосвітні завдання від авторів
Автор: В. Манухін

# data[].attributes.attachment_link.title
Самоврядування у школі

# data[].attributes.attachment_link.description
А ось механізм утілення принципу самоврядування у практичній діяльності державних і суспільних управлінських систем як за формами, методами, змістом, так і за рівнем і ступенем їхньої реалізації оцінюється в суспільстві, як правило, з різних позицій і неоднозначно. Звернемось до думки фахівців. Ключові поняття: самоврядування (шкільне й учнівське), власна компетентність, господарська самостійність, єдиновладдя, автономність освітніх установ, партисипативне управління, делегування повноважень.

# data[].attributes.headline
Сексуальне виховання підлітків 

# data[].attributes.subject
Сексуальне виховання підлітків 

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/174920879901054/posts/pfbid0mkiqizSTvcd6SYj1Ts8Yzbjk1MLrGKYHZYb6971ANgs1fR2xQ8ZZinqYv1jJfjKEl/?sfnsn=mo

Батькам, важливо навчити підлітка володіти своїми статевими інстинктами, які саме в цей період активно прокидаються. Це час для того, щоб пояснити:
▫️що таке здорова сексуальність;
▫️як розумно ставитися до свого тіла;
▫️у чому різниця між платонічним та еротичним бажанням;
▫️про близькість та згоду на сексуальні стосунки👫
▫️про прийняття рішень та ризики сексуальної активності й експериментів;
▫️статевий акт – це результат інтимних стосунків між двома людьми, а не спонтанне дійство, як у фільмі👩‍❤️‍👨
▫️про сигнали насильства та захист від нього;
▫️про безпечний секс й своє репродуктивне здоров’я, а ще про те, що кожен здатен і повинен керувати своєю сексуальністю, адже вона може мати різні наслідки💡
🎯Сексуальне виховання – ц е не зміст однієї бесіди, а довірливе та відверте спілкування батьків з дитиною впродовж життя.
🚦Варто пам’ятати, що діти та батьки, не повинні бути в курсі подробиць сексуального життя один одного. У цьому випадку буде порушено особисті кордони й дорослого, і дитини. Але, саме батькам необхідно бути першоджерелом.

Головне завдання – сформувати відповідальну думку щодо власної сексуальності та статевих стосунків

# data[].attributes.headline
Ще раз про класні збори. Учнівське самоврядування

# data[].attributes.subject
Ще раз про класні збори. Учнівське самоврядування

# data[].attributes.body
Методика підготовки та проведення класних зборів - https://helpiks.org/2-46531.html

Класне збори як форма виховної роботи- http://surl.li/gmpmh

Протоколи класних зборів - На Урок-https://naurok.com.ua/protokoli-klasnih-zboriv-157916.html

Протоколи загальних зборів активу учнівського ... - Всеосвіта- http://surl.li/gmpmp

# data[].attributes.headline
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.subject
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.body
АЛГОРИТМ ДІЙ СУБ’ЄКТІВ ВИЯВЛЕННЯ
1️⃣ Суб’єкт виявлення інформує відділ соціального захисту громади про виявлення сім’ї (особи), які перебувають у складних життєвих обставинах, шляхом надсилання повідомлення не пізніше, ніж наступного робочого дня.
2️⃣  Відділ соціального захисту громади реєструє повідомлення та доручає Центру надання соціальних послуг/соціальних служб провести оцінювання от роботи Центру надання соціальних послуг/соціальних служб за дорученням безпосереднього керівника проводить оцінювання потреб сім’ї (особи) у соціальних послугах, складає акт з пропозиціями щодо переліку соціальних послуг, яких потребує сім’я (особа), та подає документи до ОСЗН для прийняття рішення про надання соціальних послуг.
💬 Під час оцінювання потреб сім’ї (особи), у соціальних послугах з’ясовуються обставини, що можуть призвести або призвели до порушень у життєдіяльності сім’ї (особи), визначаються чинники, що спричинили потрапляння у складні життєві обставини, рівень складності наявних проблем, їх вплив на життєдіяльність особи/сім’ї, індивідуальні потреби в отриманні соціальних послуг, а також спроможність особи/сім’ї самостійно подолати або мінімізувати негативний вплив таких обставин.
💬 До оцінювання потреб можуть залучатися медичні, педагогічні працівники, психологи, реабілітологи, ерготерапевти та інші фахівці.
💬 Фахівець із соціальної роботи може допомагати в оформленні заяви про надання соціальних послуг і пакета документів, якщо особа/сім’я через якісь обставини не може особисто подати заяву та пакет документів.
4️⃣  Відділ соціального захисту громади реєструє документи Центру надання соціальних послуг/соціальних служб та на підставі цих документів приймає рішення про надання соціальних послуг.
🔔 Не забувайте фіксувати весь шлях проведеної роботи з виявлення (від повідомлення до прийняття рішення) у відповідних документах (журнали, накази, розпорядження/рішення, протоколи тощо).

# data[].attributes.headline
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.subject
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.body
ХТО ТАКІ СУБ’ЄКТИ ВИЯВЛЕННЯ⁉️
🔰 органи соціального захисту населення громади;
🔰 надавачі соціальних послуг — центри соціальних служб, центри надання соціальних послуг, територіальні центри соціального обслуговування (надання соціальних послуг), інші установи/заклади надання соціальних послуг, у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі;
🔰 соціальні менеджери, фахівці із соціальної роботи, соціальні працівники або інші уповноважені посадові особи;
🔰 служби у справах дітей, заклади освіти, охорони здоров’я, уповноважені підрозділи органів Національної поліції, центри надання безоплатної вторинної правової допомоги,;
🔰 підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, громадські об’єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності.

Виявлення осіб/сімей відбувається СУБ’ЄКТАМИ ВИЯВЛЕННЯ у процесі виконання ними службових/посадових обов’язків (вжиття заходів реагування на отримані особисті заяви, звернення, телефонні, письмові, електронні, усні повідомлення про таких осіб/такі сім’ї, матеріали в засобах масової інформації тощо) та потребує організації 👉 міжвідомчої взаємодії спеціалістів різних професійних напрямів.
💬 Функціональні обов'язки суб'єктів, мають регулюватися нормативним документом, до прикладу, Положенням про міжвідомчу взаємодію суб’єктів виявлення на території територіальної громади осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

# data[].attributes.headline
Ще раз про СЖО

# data[].attributes.subject
Ще раз про СЖО

# data[].attributes.body
https://padlet.com/redirect?url=https%3A%2F%2Fm.facebook.com%2Fstory.php%3Fstory_fbid%3Dpfbid02WDGkRsF2GsdLQqhJJuvekxBenr5uQHsfQQeZo4J1qnk7o4UeuZTknXDtGTwLYvp5l%26id%3D174920879901054%26sfnsn%3Dmo

# data[].attributes.headline
Новини EdEra та огляд освітніх тенденцій

# data[].attributes.subject
Новини EdEra та огляд освітніх тенденцій

# data[].attributes.body
http://blog.ed-era.com/

# data[].attributes.attachment_link.description
Новини EdEra та огляд освітніх тенденцій

# data[].attributes.headline
Як організувати патріотичне виховання. 30 ідей, порад і ресурсів

# data[].attributes.subject
Як організувати патріотичне виховання. 30 ідей, порад і ресурсів

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/articles/yak-organizuvaty-patriotychne-vyhovannya-30-idej-porad-i-resursiv/

ЗВІДКИ МОЖНА ЧЕРПАТИ ІДЕЇ, МЕТОДИ ТА ІНСТРУМЕНТИ:
- EdEra- https://www.ed-era.com/
- Пластова банка- https://plastovabanka.org.ua/
- Співаник українського лицаря- https://mms.gov.ua/storage/app/sites/16/Patriotychne_vyhovannia/Info_metod_materialy/spivanik.pdf

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марія Марковська

# data[].attributes.attachment_link.title
Як організувати патріотичне виховання. 30 ідей, порад і ресурсів

# data[].attributes.attachment_link.description
“Школа – це маленький тест-драйв дорослого життя. Формуючи в ній сучасне суспільство, що базується на цінностях, ми вчимо дітей механізмів,

# data[].attributes.headline
МЕМОРАНДУМ СПІВПРАЦІ ПЕДАГОГІВ, УЧНІВ ТА БАТЬКІВ

# data[].attributes.subject
МЕМОРАНДУМ СПІВПРАЦІ ПЕДАГОГІВ, УЧНІВ ТА БАТЬКІВ

# data[].attributes.body
http://surl.li/gikse
- Меморандум співпраці батьків, учнів та педагогів- https://nus.org.ua/memorandum/
-  Як добитися доброчесності в школі –  http://surl.li/gikta
- посібник  “Світлофор освітньої доброчесності для освітян: як розпізнати корупцію, недоброчесність та неетичну поведінку в освіті”- http://surl.li/gikty

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
за підтримки "Програми сприяння громадській активності "Долучайся!", що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та здійснюється Pact в Україні
Один із важливих елементів реформи "Нова українська школа" - впровадження педагогіки партнерства. В її основі - спілкування, взаємодія та співпраця між учителями, учнями й батьками.

Тому ми розробили Меморандум співпраці між педагогами, учнями та батьками. Він має на меті допомогти шкільним спільнотам дійти згоди і впорядкувати всі аспекти життя закладу за новими, сучасними принципами.

Текст меморандуму - універсальний, його можна застосувати в будь-якій школі. Щоправда, неодмінно після обговорення кожного розділу та спільного погодження правил взаємодії. Адже педагогіка партнерства - це про домовленості, вибудовування довіри та повагу до всіх учасників освітнього процесу.

Документ побудований так, що дає можливість кожній шкільній громаді доповнити його власним змістом, своїми розділами. Незмінними залишаються тільки принципи, на яких ґрунтуються всі домовленості і які є визначальними для реформи середньої освіти в Україні.

Для напрацювання документа ми залучили школи шести регіонів України. У кожному закладі професійні фасилітатори провели зустрічі з кожною зі спільнот - учнями, педагогами й батьками, - щоб обговорити проблеми та виклики, з якими вони стикаються в щоденному шкільному житті.

Ці обговорення осмислила, опрацювала та систематизувала укладачка меморандуму та співзасновниця ГО "Смарт освіта" Зоя Звиняцьківська. Так з'явився текст меморандуму та його три ключові розділи: "Правила і регламенти", "Підвищення ефективності освітнього процесу" й "Безпека в школі".

МОН рекомендувало школам меморандум для впровадження педагогіки партнерства.
ПЕДАГОГІКА ПАРТНЕРСТВА: ПРАКТИКИ ДОБРОЧЕСНОСТІ спільно з EdCamp Ukraine та #USAID_Взаємо_Дія
Цей проєкт ГО "Смарт освіта" реалізувала спільно з EdCamp Ukraine та #USAID_ВзаємоДія.

Спершу була гіпотеза: прозорість та підзвітність у школі сприяють упровадженню партнерських взаємин у школі через вибудовування довіри. Щоб її перевірити, ми обрали 6 шкіл із різних регіонів України. У кожній зі шкіл сформовали команди з 4 людей, в які неодмінно мали увійти: представник адміністрації, вчительства, батьківства та учнівства.

Кожна школа пройшла п'ятиденний тренінг, розробила і спланувала свій проєкт, який хотіла реалізувати для впровадження педагогіки партнерства та практик доброчесності. Їхній досвід описано в посібнику "Взаємодія в школі: 6 прикладів змін через партнерство".

Водночас авторка меморандуму співпраці Зоя Звиняцьківська уклала посібник "Світлофор освітньої доброчесності для освітян: як розпізнати корупцію, недоброчесність та неетичну поведінку в освіті".

# data[].attributes.attachment_link.title
Педагогіка партнерства як основа Нової української школи

# data[].attributes.attachment_link.description
за підтримки "Програми сприяння громадській активності "Долучайся!", що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та здійснюється Pact в Україні Один із важливих елементів реформи "Нова українська школа" - впровадження педагогіки партнерства. В її основі - спілкування, взаємодія та співпраця між учителями, учнями й батьками.

# data[].attributes.headline
Педагогіка партнерства: залучаємо батьків до співпраці

# data[].attributes.subject
Педагогіка партнерства: залучаємо батьків до співпраці

# data[].attributes.body
https://osvitanova.com.ua/posts/2988-pedahohika-partnerstva-zaluchaiemo-batkiv-do-spivpratsi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Деякі шкільні активності можуть функціонувати лише на основі базової моделі - педагогіки партнерства. Без участі всіх суб'єктів навчального процесу реформування школи неможливе, тож вимоги по залученню батьків та учнів тільки зростатимуть. Звісно, це вимагає переформатування відносин між учителями, батьками та дітьми, адже подекуди нововведення НУШ передбачають нові формати співпраці, до яких ще не всі готові.

Різні та рівні

За законом дитина не може голосувати, купляти нерухомість чи укладати юридичні договори, але вона є рівним учасником освітнього процесу. Чи є тут протиріччя? Не більше, ніж у рівності батьків, які не мають профільної педагогічної освіти, та професійних педагогів.

Де ж починається і закінчується право на вплив? Чи дає статус педагога право на висловлення експертної думки? Так, адже концепція спеціалістів втрачає сенс, якщо ті не мають рішучого впливу на навчальний процес. З іншого боку, саме батьки є беззаперечними експертами по власним дітям. Вони знають, що їх стимулює, стомлює чи цікавить, які справи їм вдаються, а які навпаки. Батькам відомий стиль навчання дитини та проблеми, здатні вплинути на її успіхи у школі. Саме тому дослухатися до батьків важливо, це допоможе знайти підхід до конкретного школяра та краще задовольнити його потреби.

Варто пам'ятати, що чимало шкільних конфліктів трапляються саме через нерозділення кордонів. Чітке визначення прав, сфер компетенції та впливу допомагає створити відчуття безпеки та довіри, коли ніхто не відчуває нестачі уваги, зазіхання на свій авторитет тощо. Подекуди компетенції можуть перетинатись, але жоден з суб'єктів освіти не може повністю заміщувати чи нівелювати іншого.

Активізуємо батьків

"Доброго ранку!" - кажуть батьки, приводячи дитину до школи, а потім йдуть. Увечері майже те саме - "До побачення!". Забирають малечу та йдуть додому. Чи варто казати, що це демонструє занедбаний стан комунікації між батьками та вчителями? При цьому дехто з батьків вимагає більшого, бо переконаний, що заклад або дає дитині недостатньо знань, або дає не те і не так. Здається, є чудове рішення - індивідуальні освітні траєкторії, втім для цього доведеться витратити власний час та зусилля, до чого критик поки не готовий.

Навчальний заклад для багатьох є тільки місцем, де можна залишити дитину на час роботи. Такий собі аналог держави-опікуна, колективної чи перекладеної відповідальності. Мета вчителя - вивести уявлення про школу з цього глухого кута, привчити батьків до активності, нових форм співпраці. Але робити це треба поступово, крок за кроком готуючи батьків до збільшення рівня відповідальності.

Батьківське коло

Тактика "кола", що використовується на заняттях із дітьми, ефективна і для батьківських зборів. Намагайтеся розподіляти говірких дорослих рівномірно, протидійте утворенню як надто компанійських, так і надто пасивних груп шляхом їх розбавлення новими людьми.

Перед початком бесіди можна застосувати тактику для згуртування учасників тренінгів. Об'єднайте батьків у пари та попросіть представитись одне одному і розказати щось про себе. А через десять хвилин присутні по черзі розкажуть про партнерів зібранню. Таким чином у кожного з'явиться як мінімум один знайомий, із ким він матиме емоційний контакт і відомості про якого добре запам'ятає.

Якщо одна з родин наважиться перейти на індивідуальні освітні траєкторії, ставте їх у приклад. Нехай такі батьки діляться враженнями від нових форм навчання, демонструють розроблений план, розповідають про етапи переходу на індивідуальні освітні траєкторії. Живий приклад допоможе перевести нові методи з розряду "terra Incognita" у категорію зрозумілого і звичного, а значить і збільшить шанс, що новим скористаються інші.

Справи, що вимагають допомоги кожного

У театральних постановках без допомоги батьків просто не обійтися, тож підготовка вистави - достойна причина для зборів та розмов. Організуйте круглий стіл, залучіть батьків до написання сценарію. Нехай загальна канва буде опрацьована на зборах, після чого кілька волонтерів пропишуть сюжет до кінця. Решту дорослих об'єднайте у групи, кожна працюватиме над власним набором сцен та декорацій (якщо серед батьків є режисер-постановник, декоратор, костюмер чи візажист, тим краще).

Активізуйте інтернет-спілкування по лініях батьки-батьки та батьки-вчитель. Використовуйте онлайн-чати, соцмережі, діліться фото готових костюмів чи декорацій, взагалі розповідайте про будь-який успіх у розвитку справи. Важливо, аби кожен член колективу розумів, чим займаються інші, наскільки просунулася робота.

Батьки - помічники вчителя

Інший метод активізації батьків, це шкільні активності, що розмивають грань між школою та домом: свято "Дідусів і Бабусь", допомога у проведенні шкільної екскурсії, чи день, коли батьки-волонтери завітають на урок аби розказати про власну професію дітям. Частково цей метод нагадує мережеву освіту, бо школа дає знання та навички за допомогою зовнішніх спеціалістів. То чому б батькам не стати такими спеціалістами? Даний підхід ідеальний для проведення виховних годин, а також, майстер-класів чи уроків мистецтва.

Залежно від професії чи захоплень батьки можуть узяти частину навантаження вчителя і зробити це краще, більш поглиблено, ніж школа:

активісти можуть розказати про захист тварин, або провести тиждень толерантності;

медики - про надання першої допомоги, здорове харчування, гігієну;

військові - про цінності, значення держави;

поліцейські - провести виховну годину, присвячену правилам дорожнього руху;

екологи - навчити утилізувати сміття чи доцільно використовувати продукти, предмети побуту, тощо.

Представники ледь не кожної професії можуть допомогти під час організації тих чи інших свят, зробити їх проведення яскравішим, сповнити новим змістом. Школярі це відчують та оцінять, а батьки, побачивши, як не просто організувати дітей, краще розумітимуть та поважатимуть учительську працю.

# data[].attributes.attachment_link.title
Педагогіка партнерства: залучаємо батьків до співпраці

# data[].attributes.attachment_link.description
Деякі шкільні активності можуть функціонувати лише на основі базової моделі - педагогіки партнерства. Без участі всіх суб'єктів навчального процесу реформування школи неможливе, тож вимоги по залученню батьків та учнів тільки зростатимуть. Звісно, це вимагає переформатування відносин між учителями, батьками та дітьми, адже подекуди нововведення НУШ передбачають нові формати співпраці, до яких ще не всі готові.

# data[].attributes.headline
Вижити й порозумітися. Три методи фасилітації на допомогу шкільним спільнотам

# data[].attributes.subject
Вижити й порозумітися. Три методи фасилітації на допомогу шкільним спільнотам

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/articles/vyzhyty-j-porozumitysya-try-metody-fasylitatsiyi-na-dopomogu-shkilnym-spilnotam/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Я працюю за цим методом [ухвалення рішень] уже 45 років і не пам'ятаю випадку, коли б він не спрацював. Він допомагав міській владі планувати розвиток міста на наступні 25 років, автомобільним компаніям - на найближчі 5 років", - каже відомий канадський фасилітатор Вільям Стейплз представникам шести шкільних команд із різних куточків України. Стейплз (який називає себе просто Білл) - найкращий фасилітатор світу в Залі Слави IAF (визнаний професійною спільнотою у 2004 році), голова ICA Associates Inc Canada. У лютому разом із колегами-фасилітаторами він приїхав допомогти українським школам порозумітися: впровадити педагогіку партнерства та практики доброчесності. Чудова мета, якої насправді не так просто досягнути. Але в Білла є для цього апробовані десятиліттями ним та його колегами інструменти фасилітації. Наприклад, метод сфокусованої бесіди, метод ухвалення рішення та метод консенсусу, а також метод зміни образу. Саме цими інструментами озброїли шкільні команди з Херсона, Кривого Рога, Вугледара, Маріуполя, Славутича та Миколаєва фасилітатори. Інші тренери вчили комунікації та роботи з Меморандумом співпраці задля впровадження педагогіки партнерства у своїх школах. Шкільні команди повернулись до своїх закладів із розумінням, як домовлятися щодо спільного співжиття. Ба більше - вони взялись реалізовувати свої проєкти, які мають допомогти їм зробити крок до педагогіки партнерства та впровадження практик доброчесності. Яких саме інструментів навчили шкільні команди фасилітатори на тренінгу, організованому EdCamp Ukraine і ГО "Смарт освіта" за підтримки USAID? Про це - у стислому викладі нижче.
ЧОТИРИ ЛІТЕРИ ФАСИЛІТАТОРА. ОРІП

Розуміння цькування, врегулювання конфліктів серед учнів, залучення персоналу до планування покращення школи, розмова з батьками дитини, яка порушує дисципліну, - ці ситуації можна ефективніше проговорювати, аніж це відбувається зазвичай.

Допомогти в цьому може метод сфокусованої бесіди, який ще називають методом дискусії чи просто ОРІП.

Акронім ОРІП формують перші літери кожного з рівнів такої розмови, які не можна оминути, якщо ми прагнемо справді порозумітися і про щось домовитися.

Ці рівні такі:

Об'єктивний. Тут ми запитуємо і говоримо про факти, інформацію. Запитання цього рівня: "Що сталось?", "Що ми знаємо про ситуацію?".

Рефлексивний. На цьому рівні важливо говорити про особисті реакції, асоціації, емоції та образи. Водночас, не обов'язково запитувати щось на кшталт "Що ви в цей момент відчували?". Можна попросити навести асоціацію, метафору. Або ж спитати: "Коли вам було цікаво чи нудно?", "Що вам це нагадує? Які спогади викликає?".

Адже якщо спитати дитину про щось, відповідь часто буває простою: "Мені сподобалось" або "Мені не сподобалось". Інша справа - попросити сказати, на якого звіра схожий день чи урок.

Інтерпретативний. Стосується змісту, значень, цілей та наслідків. Запитання цього рівня, наприклад, таке: "Що це означає для нас/групи?". Можуть бути й такі: "Що можна взяти з цього досвіду для майбутнього?", "Чого ви навчились?" та інші.

Прийняття рішення. На ньому плануються майбутні кроки. Відповідно, запитання цього рівня звучать так: "Що ми плануємо з цим робити?", "Які стратегії ви будете використовувати?", "Що ви припинете робити, а що - почнете?".
Чому так важливі всі ці рівні?
Тому що в колективі зазвичай є люди з різним сприйняттям завдань. Хтось приходить, уже все обдумавши і маючи готові рішення, хтось застряг на рефлексивному рівні і не розуміє, яке відношення до нього має тема обговорення, а комусь просто не вистачає інформації, аби рухатися далі.

Така неузгодженість призводить до конфліктів, непорозумінь, або ж обговорень, які не ведуть до рішень.

Білл Стейплз наполягає: кожен із цих рівнів потрібно пройти.
Що буде, якщо оминути один із рівнів:
1. Припустимо, ми оминаємо об'єктивний рівень. Тоді для ухвалення рішень, рефлексії та обдумування нам просто бракує інформації. Проте мозок не може без даних - тож він їх вигадує. Так народжуються чутки, з яких рідко буває щось корисне.

2. Оминаємо рефлексивний рівень. Тоді в учасників обговорення не буде відчуття "привласнення" того, про що йдеться. Тема буде чужою, незрозумілою, а отже - у спільну справу людина не ввійде.

3. Якщо оминути рівень інтерпретації, це призведе до ухвалення поспішних та непродуманих рішень. Білл жартує, що саме так працює політика: нам показують проблему, викликають на неї гостру емоційну реакцію, а потім одразу вказують рішення.

4. Якщо в обговоренні відсутній рівень ухвалення рішення, то зустріч та дискусія перетворяться на балачки без наслідків - адже конкретних кроків так і не буде зроблено.

Наведемо кілька прикладів, які містяться у книзі Білла Стейплза "Навички сфокусованої бесіди для шкіл: 100 способів мислити ясно і навчати цікаво".

ВИРІШЕННЯ ПИТАНЬ ЗІ СКАРГАМИ НА СПІВРОБІТНИКА/- ЦЮ (стор. 175)

Dealing with Complaints about a Staff Member

Призначено для:

Педколектив та інший персонал.

Раціональна мета:

Зрозуміти ситуацію та отримати інформацію про те, що робити.

Ситуація:

Декілька батьків прийшли до директора/-ки із серйозними скаргами від своїх дітей на вчителя/-ку у 7 класі. Директор/-ка стурбований/-а через те, щоб ситуацію вирішували обережно та справедливо, захищаючи і учнівство, і вчительство.

Спочатку директор/-ка розпитує усіх, хто причетний, індивідуально та документує те, що вони говорять. Кожне інтерв'ю є конфіденційним, отже можна говорити про безпечне середовище.

Емпірична мета:

Поділитися почуттями та розвинути здатність шукати позитивні рішення.

Рекомендації:

Визначення запитань, які учасники/-ці можуть побачити перед тим, як відповідати, допомагає створити безпеку у відповіді, а також дозволяє людям не відповідати, поки запитання не з'явиться. Залежно від ситуації, за цією розмовою може йти розмова в колі правосуддя, яка об'єднує всіх, щоб вирішити та вилікувати ситуацію.

БЕСІДА Початок

Як свідчить моя пам'ятка про запрошення вас на це інтерв'ю, щодо згаданого вчителя/-ки було висловлено кілька серйозних тверджень. Перш ніж продовжувати далі, нам потрібно встановити факти. Зрештою, це моя відповідальність приймати рішення про те, що робити далі, але я хочу чітко розуміти, що сталося до цього часу, і я хочу почути усі точки зору. Я також буду розпитувати інших. Усе сказане суворо конфіденційно. Ось запитання, які я буду ставити.
Об'єктивні запитання:

Скажіть мені, що відбулося з цим учителем / учителькою. Спробуйте виступити з позиції репортера, який тримає відеокамеру. Будьте максимально конкретними.

Наведіть мені конкретний приклад дій вчителя / вчительки.

Які дії могли призвести до цього?

Рефлексійні запитання:

Яка частина цієї ситуації вас найбільше засмутила?

Що вас найбільше хвилює?

Що вас лякає?

Інтерпретативні запитання:

Як ви думаєте, що може бути приховано за цим?

Як ви думаєте, чому це відбувається?

Які наслідки ви бачите для учнівства? Учителя/-ки? Інших?

Яких елементів шкільної політики це стосується?

Вирішальні запитання:

Що ми могли б зробити для вирішення цієї ситуації?

Що ми зобов'язані зробити? Що ще ви рекомендуєте?

Закінчення
Дякую за ваш внесок. Як я вже говорив/-ла на початку, що збираю всю інформацію про цю ситуацію, і прийму рішення, як тільки отримаю переконливі дані.

РОЗМОВА З ВЧИТЕЛЕМ/-КОЮ НА БАТЬКІВСЬКИХ ЗБОРАХ (стор. 202)

Talking with a Teacher at a Parent/Teacher Conference

Призначено для:

Батьки та громада.

Раціональна мета:

Дізнатися у вчителя/-ки, які результати в навчанні показує дитина.

Отримати рекомендації вчителя/-ки.

Ситуація:

Батько / мати спілкується з учителем/-кою на співбесіді і хоче отримати якомога більше інформації у відведений час.

Емпірична мета:

Щоб вчитель мав досвід підтвердження батьківської підтримки.

БЕСІДА Початок

Мені потрібно скласти чітку картину навчальної діяльності своєї дитини.
Об'єктивні запитання:

Проінформуйте про те, які успіхи у моєї дитини у навчанні. Оцінки? Виконані роботи? Журнали та робочі зошити?

Ось що я помітив/-ла ...

Рефлексійні запитання:

Чим Ви задоволені як вчитель/-ка?

Що вас турбує, як учителя/-ку?

Інтерпретативні запитання:

Як успішність моєї дитини відповідає рівню класу?

Які проблеми моя дитина намагається подолати?

Вирішальні запитання:

Що нам потрібно зробити, щоб підтримати навчальну діяльність / успішність дитини?

Коли нам зустрітися наступного разу для обговорення?

Закінчення
Дякую Вам. Я виконаю свою частину, щоб співпрацювати з Вами та підтримувати навчання своєї дитини.

Зверніть увагу, що в кожній із цих ситуацій міститься пряме запитання: "Що нам потрібно, щоб...?"

За логікою ОРІП, після обговорення в такій сфокусованій бесіді певної проблеми, на виході має бути план, що треба робити. І от з ним можна переходити до другого методу - методу консенсусу.

ВІДКРИТІ ЗАПИТАННЯ. МЕТОД КОНСЕНСУСУ

Метод консенсусу ще називають методом ухвалення рішення. Це його Білл Стейплз називає безпрограшним - він уможливлює не лише включеність усіх членів спільноти, але й випрацювання узгоджених правил та процедур.

Його основні елементи такі:

1. Контекст. Тут потрібно зрозуміти, навіщо необхідна ця фасилітація - яке ключове питання та якого результату необхідно досягнути. Наприклад, таким питанням може бути "Що ми можемо зробити, щоб налагодити співпрацю між учнями, вчителями та батьками".

2. Мозковий штурм. На цьому етапі кожен учасник індивідуально записує 5-10 відповідей на головне запитання, винесене в контексті. Потім у парах або групах обговорюють їх і обирають важливі ідеї, записують їх на аркушах. Кожна група готує 2-3 картки з найбільш оригінальними ідеями та фіксує їх на стіні.

3. Кластеризація. На цьому етапі необхідно сформувати кілька пар ідей, які групуються. Додайте тимчасові назви кожному кластеру (нейтральний символ, наприклад, квадрат, коло, зірочка).

4. Найменування. Назвіть ці згруповані кластери. Дайте їм назви, які відповідають на основне запитання.

5. Рішення. Сфокусуйте групу на досягнутому консенсусі і переходьте до планування активностей із чіткими дедлайнами та відповідальними особами.

Відкриємо невеликий секрет: саме таким методом напрацьовувався Меморандум співпраці всіх учасників освітнього процесу в пілотних школах.

Під час роботи зі школами фасилітатори запитували батьків, вчителів та дітей: "З якими проблемами найчастіше ви стикаєтесь у школі?".

Під час другої сесії питання було іншим - "Що можна було б зробити, щоб їх вирішити?".

Формулювання такого відкритого запитання - це пункт номер 1 (контекст і формування основного запитання).

Далі всі учасники освітнього процесу писали на аркушах відповіді на поставлене запитання (етап - мозковий штурм).

Відповіді на ці запитання формували смислові блоки (кластеризація), які зрештою назвали (найменування) - "Правила і регламенти", "Підвищення ефективності освітнього процесу" та "Безпека у школі".

Далі школи також пропонували варіанти рішень своїх проблем. Кожна з них індивідуально бралась їх вирішувати. А ГО "Смарт освіта" зібрала найкращі практики з вирішення проблем і систематизувала їх у текст Меморандуму співпраці, яким тепер можуть скористатися всі школи.

Більше про фасилітацію ухвалення рішень можна проглянути в коротких відео на сайті НУШ.

ХТО ТИ? Я - НАЙКРАЩИЙ! МЕТОД ЗМІНИ ОБРАЗУ

Ще у 80-х роках у кількох американських школах випробували в дії "метод зміни образу". У звичайних школах, де навчаються діти з не завжди соціально благополучних родин, запровадили щоденне використання простих діалогів зі школярами.
- Я найкращий! - Де ти живеш? - У Всесвіті! - Що ти робиш? - Я змінюю історію!
Навіть якщо вдома батьки казали, що діти нічкеми і нічого не можуть, ці прості діалоги допомагали їм відчувати себе сильними. Позитивна підтримка впливала на академічну успішність. Програма триває досі, каже Білл.

Теорія зміни образу за Кеннетом Боулдінгом (американський філософ і педагог) виділяє п'ять важливих елементів:

Наведений вище діалог ілюструє цей ланцюжок. Від певного образу (ні на що не здатного Я) через повідомлення (Я найкращий, живу у Всесвіті і творю історію) змінюється образ учня, а отже - його подальша поведінка.

Утім, змінювати образ непросто. Спершу треба перевірити все на собі. Тож завдання для педагогів під час тренінгу було таке: виписати образ, який відповідає за певну негативну поведінку і яку вчителі хочуть змінити. Може бути, наприклад, "контролер". В однієї групи вчителів цей образ називався "перфекціоніст".

На фото внизу можна побачити результат роботи однієї з груп.

Повідомлення, які сприяють створенню цього образу, записані вздовж стрілочок.

У нашому випадку це були "Ти маєш робити все краще за інших", "Хто, як не ти?", "Ти не можеш підвести інших", "Я повинен підтримати імідж школи".

Далі необхідно вписати цінності, які підтримують цей образ. Це може бути бажання подобатися, бути успішним. Учителі визначили для свого випадку такі цінності: потребу визнання, авторитет.

Образ, до якого хотіли прийти педагоги, був образом партнера.

На цьому етапі також важливо визначити, які три риси ви маєте, які можуть допомогти змінити образ, що обтяжує. У педагогів цими якостями були: позитив, мобільність, креативність.

Щоб дійти до зміни образу "перфекіціоніст" до образу "партнер", педагоги визначили цінності, які формують новий образ, - повага, рівність, довіра, чесність.

Повідомлення, які мають зафіксувати ці цінності та створити цей образ, були такі: "Разом ми сила", "Довіряємо одне одному", "Кожен має право на помилку", "Розвивайся, працюй на собою".

Для створення образу працюють не лише слова та вербальні повідомлення. Малюнок, музика, фотографія, пісня тощо - усе це може бути потужним повідомленням, яке вплине на образ і його зміну.
***
Усі ці теорії комусь можуть видаватися важкими, незрозумілими. Або ж навпаки - надто простими, аби справді допомогти вирішити проблеми і конфлілкти у школах.

Але напередодні карантину та тотальної самоізоляції усіх учасників освітнього процесу ми спостерігали, як через метод консенсусу школи напрацьовували ідеї своїх майбутніх проєктів.

Так-так, не директор придумав (чи завуч) і всі включились у виконання поставлених адміністрацією завдань. А спільно обговорили те, що на цьому етапі саме для цієї шкільної спільноти найактуальніше і найпотрібніше. Продумали проєкт і захистили його перед експертним колом.

І це - чималий здобуток, який вони можуть сповна реалізувати, як тільки повернуться до своїх шкіл.
Галина Титиш, "Нова українська школа"
Нагадаємо, що ГО "ЕдКемп Україна" у партнерстві з проєктом USAID "Підтримка організацій-лідерів у протидії корупції в Україні "ВзаємоДія" запрошує вчителів на апробацію антикорупційного квесту та блоку уроків.
Ця публікація стала можливою завдяки підтримці американського народу через Агентство Сполучених Штатів з міжнародного розвитку (USAID). Зміст цієї публікації є виключною відповідальністю громадської організації "ЕдКемп Україна" і необов'язково відображає погляди USAID чи Уряду Сполучених Штатів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вижити й порозумітися. Три методи фасилітації на допомогу шкільним спільнотам | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
"Я працюю за цим методом [ухвалення рішень] уже 45 років і не пам'ятаю випадку, коли б він не спрацював. Він

# data[].attributes.headline
посібник про педагогіку партнерства і практики доброчесності

# data[].attributes.subject
посібник про педагогіку партнерства і практики доброчесності

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/news/dlya-osvityan-stvoryly-posibnyk-pro-pedagogiku-partnerstva-i-praktyky-dobrochesnosti/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Посібник доступний безплатно за цим посиланням або нижче. Також долучайтеся до презентації 20 грудня о 12:00.

Посібник описує досвід шести шкіл, які прагнули впровадити в школі партнерські стосунки між педагогами, батьками та учнями, а також сформувати доброчесну шкільну спільноту.

"Коли в шкільній родині є партнерські взаємини, коли всі стейкхолдери (учні, учениці, вчительство, адміністрація, батьківство) об'єднують зусилля й починають домовлятися, з'являється альтернативний шлях, який ми і пропонуємо. Про це - педагогіка партнерства. Тобто ми не боремося з корупцією, а пропонуємо альтернативний шлях, який не передбачає корупційної поведінки", - кажуть в EdCamp Ukraine.

У межах проєкту на рівні школи була сформована команда з чотирьох людей - по одному представнику чи представниці від учительства, учнівства, батьківства та адміністрації. Також команди мали бути готові запропонувати проєктну ініціативу й реалізувати її у школі.
Школи-учасниці:

Славутицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1;

Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15;

Вугледарський НВК "Мрія"

Херсонський академічний ліцей ім. О. В. Мішукова;

Криворізька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 114;

Миколаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 29.

Ці шкільні команди пройшли навчання про інструменти для фасилітаційних зустрічей для ухвалення спільних рішень. Також під час тренінгів ішлося про педагогіку партнерства, навички комунікації, антикорупцію й недоброчесність.

Після навчання команди підготували та захистили свої шкільні проєкти й почали їх втілювати.

Перша частина посібника пояснює, що таке педагогіка партнерства, доброчесність та які є її різновиди.

У другій частині є розповіді про те, як відібрані школи реалізовували свої проєкти та об'єднували всіх учасників освітнього процесу для цього. Це кейси з педагогіки партнерства і впровадження практик доброчесності в школах, які можуть використати інші шкільні колективи.

Крім того, в посібнику розміщені відповіді на запитання про педагогіку партнерства і доброчесність у школі від:

Андреаса Шляйхера, засновника міжнародного дослідження PISA;

Естер Войчицькі, американської журналістки, мати трьох дітей, викладачки каліфорнійської школи Пало-Альто й почесної консультантки Google, авторки книги "Як виховати надуспішних людей";

Лілії Гриневич, міністерки освіти і науки України (2016-2019), проректорки Київського університету ім. Бориса Грінченка.

"Ще під час роботи над текстом Меморандуму співпраці всіх учасників освітнього процесу команда ГО "Смарт освіта" зрозуміла, наскільки для змін у школі важливо, щоби до цього були залучені всі. Так само значущі фасилітаційні зустрічі та відверті розмови про проблеми і способи їх розв'язання, - зазначають у ГО "Смарт освіта".
Ми бачили: якщо директор/-ка добре комунікує щодо фінансових надходжень та потреб школи, то у нього / неї більше довіри з боку батьківства; якщо вчитель/-ка чітко вказує на прозорі критерії оцінювання, у дітей не виникає відчуття, що до них ставляться несправедливо чи упереджено. Якщо в школі всі націлені на спільний результат - якісну освіту для дітей, то і батьки, і вчителі, і діти готові докладати до цього зусиль, не списувати й не провокувати конфліктів". Читайте також три статті з посібника на нашому сайті:
Нагадаємо, для вчителів створили безплатний онлайн-курс з дистанційки та змішаного навчання.
Ілюстрація взята з титулки посібника Ця публікація стала можливою завдяки підтримці американського народу через Агентство Сполучених Штатів з міжнародного розвитку (USAID). Зміст цієї публікації є виключною відповідальністю громадської організації "ЕдКемп Україна" і необов'язково відображає погляди USAID чи Уряду Сполучених Штатів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Для освітян створили посібник про педагогіку партнерства і практики доброчесності

# data[].attributes.attachment_link.description
Посібник доступний безплатно за цим посиланням або нижче. Також долучайтеся до презентації 20 грудня о 12:00. Посібник описує досвід шести шкіл, які прагнули впровадити в школі партнерські стосунки між педагогами, батьками та учнями, а також сформувати доброчесну шкільну спільноту.

# data[].attributes.headline
Краще разом. Що таке педагогіка партнертсва і навіщо вона в НУШ

# data[].attributes.subject
Краще разом. Що таке педагогіка партнертсва і навіщо вона в НУШ

# data[].attributes.body
https://nus.org.ua/articles/pedagogika-partnerstva-shho-tse-take-ta-yak-zrozumity-chy-vona-ye-u-shkoli/
- Все про педагогіку партнерства в Україні - Buki- https://buki.com.ua/news/shcho-take-pedagogika-partnerstva/
Що є основою педагогіки партнерства?

В основі педагогіки партнерства – спілкування, взаємодія та співпраця між учителем, учнем і батьками. Учні, батьки та вчителі, об'єднані спільними цілями та прагненнями, є добровільними й зацікавленими спільниками, рівноправними учасниками освітнього процесу, відповідальними за результат.
Як реалізувати педагогіку партнерства?
До реалізації ідей педагогіки партнерства ведуть два шляхи.

поповнити знання у сферах, які цікаві учневі й розкривають перед ним нові горизонти пізнання;

розвивати спроможність приймати самостійні рішення;

оволодівати необхідними навичками з базових та профільних предметів;

навчити радіти навчанню й поважати освіту;

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ухвалення концепції Нової української школи перенесло поняття "педагогіка партнерства" зі світогдяних обширів у нормативну площину. Розбираємося, що таке педагогіка партнерства і як її досягти у школі.
В урядових документах вказано, що нова школа працюватиме на засадах педагогіки партнерства, в основі якої - спілкування, взаємодія та співпраця між учителем, учнем і батьками. Учні, батьки та вчителі, об'єднані спільними цілями та прагненнями, є добровільними та зацікавленими однодумцями, рівноправними учасниками освітнього процесу, відповідальними за результат.
Основні принципи цього підходу:

повага до особистості;

доброзичливість і позитивне ставлення;

довіра у відносинах;

діалог - взаємодія - взаємоповага;

розподілене лідерство (проактивність, право вибору та відповідальність за нього, горизонтальність зв'язків);

принципи соціального партнерства (рівність сторін, добровільність прийняття зобов'язань, обов'язковість виконання домовленостей).

Це - критерій, за яким можна оцінювати якість освітнього процесу, а також новий інструментарій навчання менеджменту. Наприклад під час інституційного аудиту школи. Відтак, необхідне чітке розуміння природи цього явища і уявлення, як згадану вагу відповідальності краще розподіляти.

ПЕДАГОГІКА ПАРТНЕРСТВА В УКРАЇНСЬКІЙ ТРАДИЦІЇ

Настанова на партнерство у школі міцно закорінена в національній педагогічній традиції. За системою Василя Сухомлинського, виховання особистості має здійснюватися через тріаду "школа - сім'я - громадськість".

У своїх працях (зокрема, "Людина неповторна", "Серце віддаю дітям") ще в 1960-х роках класик педагогічної думки писав, що дитина - це активний і самодіяльний індивід, який не "вчиться на дорослого", а живе повноцінним і цікавим життям. Отже, до неї слід ставитися доброзичливо і з розумінням.

За ближчого розгляду виявляється, що такі ідеї у Сухомлинського виникали тому, що він мав відкритий допитливий розум і мислив резонансно з провідними інтелектуалами світу. У тих, хто мислив вужчими категоріями і орієнтувався на вказівки керівництва, а не на принципи, ідеї вироджувалися в доктринерство. Отже, сенси, які акумулював у своїх працях Сухомлинський, на Батьківщині тривалий час обмежувалися цитуванням.

ПАРТНЕРСТВО У ШКОЛІ: У ЧОМУ СЕКРЕТ

Однією з перших теоретичні і прагматичні аспекти співпраці батьків і школи зв'язала професорка соціології університету Джона Хопкінса Джой Епштейн. Ще 1982 року вона ініціювала низку досліджень, які засвідчили залежність якості освіти від ефективності співпраці батьків, вчителів і адміністрації школи.

1996 року дослідниця разом із послідовниками узагальнила рамкові умови, що включають шість основних типів активностей батьків, що поєднують відносинами партнерства сім'ю, школу та громаду:

батьківство: сім'ї мають забезпечувати здоров'я та безпеку дітей, створювати вдома середовище, що заохочує до навчання; школи ж повинні забезпечувати сім'ї навчанням та інформацію, щоб допомогти зрозуміти своїх дітей та сприяти їхньому розвитку.

спілкування: школи мають бути підзвітними родинам і надавати їм інформацію про прогрес у школі та успішність учнів; засоби спілкування мають відповідати культурним особливостям батьків, і процес повинен бути двонаправленим;

волонтерство: батьки можуть зробити значний внесок у середовище та функції школи; школи можуть отримати максимальну віддачу від цього процесу через створення гнучких графіків, що відповідатимуть таланту і інтересам батьків потребам студентів, вчителів і адміністраторів;

навчання вдома: батьки можуть допомагати своїм дітям у діяльності, пов'язаній зі школою, за методичної підтримки вчителів;

ухвалення рішень: школи можуть дати батькам значущі ролі в ухваленні рішень у школі та допомогти їм максимально використовувати їх; ця можливість повинна бути відкритою для всіх верств громади, а не тільки для людей, які мають найбільше часу та енергії, щоб витрачати на шкільні справи;

співпраця з громадою: школи повинні координувати роботу та ресурси громади, бізнесу, коледжів або університетів, а також інших груп для покращення шкільних програм, сімейних практик і навчання та розвитку студентів; школи можуть допомогти сім'ям отримувати доступ до допоміжних послуг, що надаються іншими установами, такими як охорона здоров'я, культурні заходи, послуги репетиторів та програми післядипломного догляду за дітьми.

Психологи із університету Небраска-Лінкольн у 2000-х запропонували кілька орієнтирів для розрізнення партнерської та традиційної моделей школи.

Чітке зобов'язання працювати разом, щоб сприяти заохоченню навчальних досягнень дитини

Підкреслюється виключна роль шкіл

Часте спілкування двосторонньої спрямованості

Комунікацію переважно ініціює школа, та є проблемо-центричною

Заохочується культура розмаїття і визнається важливість внеску розмаїття у творення позитивного навчального середовища

"Один розмір для всіх" - культурні відмінності, те, що потрібно подолати

Ролі чіткі, означені спільно і з метою підтримки

Ролі сепаровані, і є значна дистанція для участі

Цілі для учня/студента визначені спільно і можуть делегуватися

Ролі визначені школою, іноді - батьками

Плани спільно-конструйовані зі згодою щодо ролей вчителя

Освітні плани визначені в односторонньому порядку

Керівник освітнього напряму OECD Андреас Шляйхтер у своїй книжці " Найкращий клас у світі: як створити освітню систему 21-го століття" наголошує, що серед молоді, яка відчує, що вони складають частину шкільної громади, набагато більша ймовірність отримати кращі академічні результати й бути більш умотивованими у школі.

Натомість, несприятливі стосунки між учителем і учнем, як видається, підривають впевненість учнів і ведуть до посилення хвилювання. У середньому в різних країнах учні десь на 62% частіше повідомляли про відчуття напруження під час навчання і на 31% частіше - про хвилювання перед тестуванням, якщо їхній вчитель вважає, буцімто вони не такі розумні, як є насправді, - наголошує освітній експерт.

ЯК ПЕДАГОГІКА ПАРТНЕРСТВА ПРАЦЮЄ В РІЗНИХ КРАЇНАХ

Повернімося до смислового поля, в якому існує педагогіка партнерства. Воно сформоване в суспільствах, де тяглість практик тісно пов'язана з культурою солідарності і партнерства. Або й там, де перше виростає з другого.

Такою країною передусім є Швеція. Дослідники Національної агенції вдосконалення шкіл (Agency for School Improvement) узагальнили досвід шведських шкіл і запропонували систему координат, в якій розкриваються різні аспекти партнерства в навчанні. Її утворено осями "індивідуальне - колективне" та "формальні і неформальні (методики та інструменти)".

В арсеналі формальних практик - індивідуальний план для кожного учня і бесіди, спрямовані на розвиток, зустрічі з батьками, їхню участь у наглядових радах та інформування за допомогою різноманітних цифрових інструментів. Неформальні підходи передбачають діалог, "клімат, що запрошує", довірливі стосунки (на індивідуальному рівні) та навчальні цикли з батьками, виконання батьками ролі саппортера в навчанні і навіть батьківські вечірки та зустрічі у кав'ярні.

В Австралії Департамент освіти, працевлаштування і трудових відносин розробив Family-School Partnerships Framework. Цей документ - своєрідний путівник для учасників освітнього процесу.

Рамка містить бачення того, як покращити партнерство між австралійськими сім'ями та школами; описує принципи, якими мають керуватися сім'ї та школи в розвитку партнерських відносин тощо.

На практиці це включає:

сімейно-шкільні ініціативні групи для планування, організації, впровадження та оцінки партнерства;

шкільні політики та процедури, що дають змогу чітко визначати та застосовувати принципи та практики ефективного партнерства;

мережі підтримки шкільних спільнот, на основі яких відбувається обмін ідеями та найкращими практиками;

періодичне звітування школи перед громадою.

В Іспанії тема партнерства у школі - частина державних політик з початку 1990-х. Особливу увагу тут приділяють навчальним програмам, спрямованим на підготовку до продуктивної взаємодії усіх сторін партнерства. Зокрема, на базі Університету Овідео (Oviedo University, Spain) регулярно проводять відповідні семінари. Action-Training Seminar - програми, адаптовані для директорів та педагогів як державних, так і приватних шкіл та навіть дитячих садочків.

Оглядаючи досвід педагогіки партнерства у своїй країні, Ракель-Амая Мартінес Гонсалес зауважує, що багато батьків не виявляють зацікавленості в ухваленні рішень щодо шкільних політик, але вони дійсно зацікавлені навчитися ефективніше спілкуватися зі своїми дітьми та сприяти їхньому розвитку.

Відповідно, дизайнуються програми для батьків з врахуванням їхніх предметних потреб і запитів, для чого проводяться опитування. Мартінес Гонсалес наводить приклад оформлення результатів однієї із сесій щодо потреб батьків:

Занепокоєння щодо виховання дітей Очікування від участі у навчальній програмі Причини для участі в програмі

Здатність сина належно розібратися у ситуації

Втрата інтересу до навчання

Як вони проводять час із друзями і чи не вживають наркотики?

Бажання мати кращі відносини із сином-підлітком і допомагати йому в коректний спосіб

Тому, що він переживає складний вік, і я маю сумнів щодо майбутнього і чи все я зможу зробити в належний спосіб

Дочці не подобається навчання, і вона не докладає жодних зусиль у житті. Вона завжди хоче мати "останнє слово"

Турбують її друзі

Прагнення допомогти моїй дочці навчитися правильно поводитися в різних життєвих ситуаціях

Навчитися розуміти свою дитину

Для того, що ми називаємо педагогікою партнерства, в англомовних джерелах найчастіше використовується поняття Family-School Partnership. Тобто партнерство школи і родини.

Натомість, якщо заґуґлити Pedagogy of Partnership, то перше, що видає пошуковик - посилання на сайт американської організації Hadar, покликаної посилювати спроможність єврейських культурно-релігійних спільнот, які розвиваються як егалітарні. Педагогіку партнерства тут розкрито як інноваційний педагогічний метод, покликаний формувати здатність людей брати участь у діалозі, підтримувати цілісність власної особистості тощо.

Українська модель, закладена у НУШ, у цьому контексті структурно близька до шведської, проте має більшу сфокусованість на особистості дитини і в цьому контексті має шанси стати унікальною. Однак для того, щоби це відбулося, слід краще зрозуміти, що і як її підживлює, так само як і те, що протистоїть.

ЯК РОЗВИВАТИ ПЕДАГОГІКУ ПАРТНЕРСТВА У ШКОЛІ

Тепер щодо перешкод на шляху впровадження моделі педагогіки партнерства в українських комунальних школах. З 1990-х батьки якраз дуже залучені в те, що стосується матеріально-технічних умов шкіл і фізичного комфорту учнів, організації урочистостей тощо. Проте чи завжди така залученість обертається партнерством? Якою мірою загалом батьків цікавить навчальний досвід їхніх дітей у школі?

Зокрема, у лютому 2019 року було проведено онлайн-опитування батьків, чиї діти навчаються в 5-9 класах. Загалом відповіді надали понад 1500 респондентів із різних регіонів України.

Результати засвідчили, що деякі батьки іноді готові знехтувати мотивацією дитини до навчання заради результату. Так, в окремому блоці було запропоновано кілька запитань-дилем. Наприклад: що має більше значення для оцінювання якості освіти в певному навчальному закладі - мотивація, з якою діти вирушають до школи, чи знання, які вони отримують? Тут ваги, на думку більшості батьків, схилилися у бік "знань".

Для того, щоби компетентністний підхід, як ядро НУШ, не лише повноцінно впроваджувався, але й відзначався якісною підготовкою дітей до викликів сучасного світу необхідно, щоби дії батьків і вчителів у цьому напрямі були синхронними. Якщо згадати формулу НУШ, то принципи педагогіки партнерства дуже важливі для створення сприятливого середовища для навчання та забезпечення орієнтації на особистість учня.

Взаємодія батьків, учня, педагога і керівника школи - незамінна для формулювання індивідуальних освітніх траєкторій та втілення їх в індивідуальних навчальних планах кожного учня. Така можливість передбачена новим законом "Про освіту" і буде деталізована у профільному законі "Про повну загальну середню освіту".

Педагогу теж нерідко буває складно побачити в учневі рівноправного учасника діалогу і навчального процесу та визнати, що з ним необхідно будувати партнерські стосунки. У більшості випадків це результат історичної інерції, а не методологічних настанов чи юридичних норм. Законодавство в освіті не надає жодному з учасників освітнього процесу виключного права розпоряджатися іншим і кожного наділяє певними повноваженнями і автономією.

Законодавчо вищість і апріорна правота педагога жодним чином не підтверджена і не закріплена.

Ба більше, частиною українського законодавства є такі міжнародні акти: Всесвітня Декларація прав людини та Декларація прав дитини. Фахівці Ради Європи роз'яснюють: в основі концепції прав людини лежать дві основні цінності. Перша - людська гідність, друга - рівність.

Права людини - невід'ємні. Це означає, що ви не можете їх втратити, оскільки вони мають відношення до самого факту людського існування. За певних обставин дію деяких з них, хоча і не всіх, може бути призупинено або обмежено. Але йдеться про злочини, надзвичайні ситуації тощо.

Права людини неподільні, взаємозалежні і взаємопов'язані. Це означає, що різні права людини за суттю пов'язані між собою і не можуть розглядатися окремо. Здійснення одного права залежить від здійснення багатьох інших прав, і немає жодного права, яке було б важливіше за інші. Крім того, права людини універсальні.

Кожен учасник освітнього процесу, зокрема учень, наділений невід'ємними правами, кожен є особистістю і заслуговує на повагу до її гідності. А от можливість ними скористатися залежить від рівня зрілості, знання, навичок, досвіду, рівня мислення.

Отже, у випадку, коли вчитель - носій істини, учень - її слухняний приймач, йдеться не про законодавство, а про неписані правила гри, мовчазну згоду, яка, до речі, може психологічно травмувати не лише дитину, але й професійно зруйнувати педагога чи управлінця.

Сучасна когнітивістика стверджує: інтелект - це те, що "між нами". Відповідно, когнітивна спроможність затухає, якщо людина випадає з мереж спілкування і взаємодії. Для того, щоби бути успішними у формулюванні ідей, ухваленні рішень і ба більше - діях і досягненні цілей, нам потрібен постійний і інтенсивний обмін інформацією з іншими.

Власне, і людська особистість - результат взаємодії. Педагогіка партнерства - підхід, що спрямований на розвиток максимально продуктивних і здорових відносин у процесі навчання.

Для того, щоби освіта і навчання всім приносили задоволення, варто змінити правила гри і прийняти підхід партнертва замість традиційно авторитарного.
Педагогіка партнерства важлива і незамінна з огляду на те, що:
По-перше, сприяє створенню атмосфери, в якій найкраще розкривається потенціал кожного учня, формується його ініціативність і креативність. А це - один із ключових активів сучасного світу.

По-друге, партнерство задовольняє потребу в значимості і приналежності та зменшує рівень стресу, що, зрештою, допомагає інтелекту працювати ефективніше.

По-третє, такий формат стосунків найкраще готує молодих людей до професійної діяльності і ролі активного громадянина у відкритому світі.
Для того, щоб найкраще підготувати себе до моделі партнерства у школі, варто:
1. Прийняти факт, що зміни мислення відбуваються повільно - воно подібне на айсберг, занурений у глибини історії. Отже слід набратися терпіння, намагаючись побудувати партнерські стосунки з іншими батьками, з адміністрацією школи, зрештою - шукаючи спільну мову із власною дитиною.

2. Поставити собі запитання, який спосіб мислення найбільш адаптивний для цих умов; знайти носіїв такого мислення зростання. Приміряти на себе ці моделі.

3. Розвивати уяву і креативність. І батькам, і педагогам можна рекомендувати таку просту вправу:
Перед тим, як зробити дитині зауваження, дати завдання, чи виставити оцінку, уявіть що за один момент минуло 10, 15, 20 років. Хто тепер перед вами? Людина, яка тепер дивиться на вас, може поглянути з висоти як свого зросту, так і досвіду. Перед вами ті, хто буде створювати і розвивати технології, що визначатимуть ваше життя, закони, за яким вам жити, культурний та інформаційний контент, який спонукатиме думати і відчувати в певному ключі. Ви ж сподіваєтеся, що всі ці продукти і сервіси враховуватимуть ваші потреби? Тоді варто дати їм приклад розуміння потреб іншого.
4. Освоювати навички перемовин і вчитися не лише аргументувати власну позицію, але й слухати інших.

5. Підтримувати власний ресурсний стан і почуття гумору

6. Укладати Меморандум про співпрацю між батьками, вчителями, адміністрацією і учнями, який розробила ГО "Смарт освіта".
Микола Скиба, спеціально для "Нової української школи" Титульне фото: автор - pressmaster, Depositphotos Цей матеріал представлений ГО "Смарт освіта" в рамках проекту "Програма сприяння громадській активності "Долучайся!", що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та здійснюється Pact в Україні. Зміст матеріалу є винятковою відповідальністю Pact та його партнерiв i не обов'язково відображає погляди Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) або уряду США.

# data[].attributes.attachment_link.title
Краще разом. Що таке педагогіка партнертсва і навіщо вона в НУШ | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Педагогіка партнерства. Ухвалення концепції Нової української школи перенесло це поняття зі світогядних обширів у нормативну площину, надало йому додаткової ваги.

# data[].attributes.headline
Педагогіка партнерства – основні ідеї, принципи та сутність

# data[].attributes.subject
Педагогіка партнерства – основні ідеї, принципи та сутність

# data[].attributes.body
https://lib.iitta.gov.ua/707221/1/%D0%9A%D1%80%D0%B0%D0%B2%D1%87%D0%B8%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%D1%82%D0%B5%D0%B7%D0%B8.pdf

Педагогіка партнерства – напрям педагогіки, що включає собою систему методів і прийомів виховання і навчання на засадах гуманізму та творчого підходу до розвитку особистості.

# data[].attributes.headline
Згідно КпАП до таких правопорушень належать:

# data[].attributes.subject
Згідно КпАП до таких правопорушень належать:

# data[].attributes.body
- незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів чи психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах (ст. 44); - дрібне викрадення чужого майна (ст. 51);
- порушення правил дорожнього руху (ст. 121—127, ч. 1, 2 і 3 ст. 130);
- пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів і технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення (ст. 139);
- порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами (ч. 2 ст. 156);
- дрібне хуліганство (ст. 173);
- стрільба з вогнепальної, холодної метальної чи пневматичної зброї в населених пунктах і не відведених для цього місцях або з порушенням встановленого порядку (ст. 174);
- злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (ст. 185);
- порушення правил дозвільної системи щодо вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї та бойових припасів (ст. 190-195).

# data[].attributes.headline
Заходи впливу мають виховний характер і можуть бути застосовані до неповнолітніх, які скоїли адміністративний проступок, у віці 16-18 років, 

# data[].attributes.subject
Заходи впливу мають виховний характер і можуть бути застосовані до неповнолітніх, які скоїли адміністративний проступок, у віці 16-18 років, 

# data[].attributes.body
якщо орган адміністративної юрисдикції дійде висновку, що виправлення правопорушника можливе без застосування до нього суворішого адміністративного стягнення.

У сукупності ці заходи утворюють систему, що складена з урахуванням збільшення тяжкості примусових заходів — від менш суворих до суворіших. У разі вчинення особами віком 16-18 років окремих адміністративних правопорушень вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

# data[].attributes.headline
ЗГІДНО ЗІ СТ. 13 КПАП УКРАЇНИ ДО ОСІБ ВІКОМ ВІД ШІСТНАДЦЯТИ ДО ВІСІМНАДЦЯТИ РОКІВ, ЯКІ ВЧИНИЛИ АДМІНІСТРАТИВНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ЗАСТОСОВУЮТЬСЯ ВІДПОВІДНІ ЗАХОДИ ВПЛИВУ, ПЕРЕДБАЧЕНІ СТ. 24[1] КПАП, А САМЕ:

# data[].attributes.subject
ЗГІДНО ЗІ СТ. 13 КПАП УКРАЇНИ ДО ОСІБ ВІКОМ ВІД ШІСТНАДЦЯТИ ДО ВІСІМНАДЦЯТИ РОКІВ, ЯКІ ВЧИНИЛИ АДМІНІСТРАТИВНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ЗАСТОСОВУЮТЬСЯ ВІДПОВІДНІ ЗАХОДИ ВПЛИВУ, ПЕРЕДБАЧЕНІ СТ. 24[1] КПАП, А САМЕ:

# data[].attributes.body
• ЗОБОВ'ЯЗАННЯ ПУБЛІЧНО АБО В ІНШІЙ ФОРМІ ПОПРОСИТИ ВИБАЧЕННЯ У ПОТЕРПІЛОГО;
• ПОПЕРЕДЖЕННЯ;
• ДОГАНА АБО СУВОРА ДОГАНА;
• ПЕРЕДАННЯ НЕПОВНОЛІТНЬОГО ПІД НАГЛЯД БАТЬКАМ АБО ОСОБАМ, ЯКІ ЇХ ЗАМІНЮЮТЬ, ЧИ ПІД НАГЛЯД ПЕДАГОГІЧНОМУ ЧИ ТРУДОВОМУ КОЛЕКТИВУ ЗА ЇХ ЗГОДОЮ, А ТАКОЖ ОКРЕМИМ ГРОМАДЯНАМ НА ЇХ ПРОХАННЯ.

# data[].attributes.headline
Стаття 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) встановлює, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

# data[].attributes.subject
Стаття 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) встановлює, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

# data[].attributes.headline
ВІДПОВІДНО ДО СТ. 98 КК, ДО НЕПОВНОЛІТНІХ ЗАСТОСОВУЮТЬСЯ ЛИШЕ ТАКІ ОСНОВНІ ВИДИ ПОКАРАНЬ:

# data[].attributes.subject
ВІДПОВІДНО ДО СТ. 98 КК, ДО НЕПОВНОЛІТНІХ ЗАСТОСОВУЮТЬСЯ ЛИШЕ ТАКІ ОСНОВНІ ВИДИ ПОКАРАНЬ:

# data[].attributes.body
1) штраф;

2) громадські роботи;

3) виправні роботи;

4) арешт;

5) позбавлення волі на певний строк.

Отже, відносно неповнолітніх не можуть застосовуватися: конфіскація майна, обмеження волі, довічне позбавлення волі, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службові обмеження для військовослужбовців, тримання в дисциплінарному батальйоні.

# data[].attributes.headline
Згідно ст. 105 КК неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

# data[].attributes.subject
Згідно ст. 105 КК неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

# data[].attributes.body
У ЦЬОМУ РАЗІ СУД ЗАСТОСОВУЄ ДО НЕПОВНОЛІТНЬОГО ТАКІ ПРИМУСОВІ ЗАХОДИ ВИХОВНОГО ХАРАКТЕРУ:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п’ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов’язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

# data[].attributes.headline
Особи у віці від 11 до 14 років не можуть бути суб’єктами злочину, оскільки не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

# data[].attributes.subject
Особи у віці від 11 до 14 років не можуть бути суб’єктами злочину, оскільки не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

# data[].attributes.body
Проте, ч. 2 ст. 97 КК визначає, що до цих осіб все ж таки можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру з дотриманням таких умов: по-перше, неповнолітньому виповнилось 11 років; по-друге, ця особа вчинила діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого особливою частиною КК.

# data[].attributes.headline
особи підлягають кримінальній відповідальності

# data[].attributes.subject
особи підлягають кримінальній відповідальності

# data[].attributes.body
Закон також (ч. 2 ст. 22 КК України) передбачає і знижений вік кримінальної відповідальності. Йдеться про осіб у віці від 14 до 16 років. Ці особи підлягають кримінальній відповідальності за такі види злочинів, як: вбивство (ст.ст. 115-117 КК), умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121, частина третя статтей 345, 346, 350, 377, 398), зґвалтування (ст. 152), хуліганство (ст. 296) та інші. Зниження віку кримінальної відповідальності законодавець обумовив перш за все тим, що особа уже в 14-річному віці усвідомлює суспільну небезпечність і протиправність злочинів, які вказані в ч. 2 ст. 22 КК .

# data[].attributes.headline
Відповідальність неповнолітніх, тобто осіб, які не досягли 18-річного віку

# data[].attributes.subject
Відповідальність неповнолітніх, тобто осіб, які не досягли 18-річного віку

# data[].attributes.body
Відповідальність неповнолітніх, тобто осіб, які не досягли 18-річного віку, передбачена кримінальним, адміністративним та іншим законодавством.Так, кримінальній відповідальності підлягають особи, які до вчинення злочину досягли віку 16 років (ч. 1 ст. 22 Кримінального кодексу України, далі - КК). Це так званий загальний вік кримінальної відповідальності.

# data[].attributes.headline
Стаття 1179 Цивільного кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 1179 Цивільного кодексу України

# data[].attributes.body
НЕПОВНОЛІТНЯ ОСОБА (У ВІЦІ ВІД ЧОТИРНАДЦЯТИ ДО ВІСІМНАДЦЯТИ РОКІВ) ВІДПОВІДАЄ ЗА ЗАВДАНУ НЕЮ ШКОДУ САМОСТІЙНО НА ЗАГАЛЬНИХ ПІДСТАВАХ.

У РАЗІ ВІДСУТНОСТІ У НЕПОВНОЛІТНЬОЇ ОСОБИ МАЙНА, ДОСТАТНЬОГО ДЛЯ ВІДШКОДУВАННЯ ЗАВДАНОЇ НЕЮ ШКОДИ, ЦЯ ШКОДА ВІДШКОДОВУЄТЬСЯ В ЧАСТЦІ, ЯКОЇ НЕ ВИСТАЧАЄ, АБО В ПОВНОМУ ОБСЯЗІ ЇЇ БАТЬКАМИ (УСИНОВЛЮВАЧАМИ) АБО ПІКЛУВАЛЬНИКОМ, ЯКЩО ВОНИ НЕ ДОВЕДУТЬ, ЩО ШКОДИ БУЛО ЗАВДАНО НЕ З ЇХНЬОЇ ВИНИ. ЯКЩО НЕПОВНОЛІТНЯ ОСОБА ПЕРЕБУВАЛА У ЗАКЛАДІ, ЯКИЙ ЗА ЗАКОНОМ ЗДІЙСНЮЄ ЩОДО НЕЇ ФУНКЦІЇ ПІКЛУВАЛЬНИКА, ЦЕЙ ЗАКЛАД ЗОБОВ'ЯЗАНИЙ ВІДШКОДУВАТИ ШКОДУ В ЧАСТЦІ, ЯКОЇ НЕ ВИСТАЧАЄ, АБО В ПОВНОМУ ОБСЯЗІ, ЯКЩО ВІН НЕ ДОВЕДЕ, ЩО ШКОДИ БУЛО ЗАВДАНО НЕ З ЙОГО ВИНИ.

# data[].attributes.headline
Стаття 1178 Цивільного кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 1178 Цивільного кодексу України

# data[].attributes.body
ШКОДА, ЗАВДАНА МАЛОЛІТНЬОЮ ОСОБОЮ (ЯКА НЕ ДОСЯГЛА ЧОТИРНАДЦЯТИ РОКІВ), ВІДШКОДОВУЄТЬСЯ ЇЇ БАТЬКАМИ (УСИНОВЛЮВАЧАМИ) АБО ОПІКУНОМ ЧИ ІНШОЮ ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ, ЯКА НА ПРАВОВИХ ПІДСТАВАХ ЗДІЙСНЮЄ ВИХОВАННЯ МАЛОЛІТНЬОЇ ОСОБИ, — ЯКЩО ВОНИ НЕ ДОВЕДУТЬ, ЩО ШКОДА НЕ Є НАСЛІДКОМ НЕСУМЛІННОГО ЗДІЙСНЕННЯ АБО УХИЛЕННЯ НИМИ ВІД ЗДІЙСНЕННЯ ВИХОВАННЯ ТА НАГЛЯДУ ЗА МАЛОЛІТНЬОЮ ОСОБОЮ.

# data[].attributes.headline
Стаття 150 Кримінального Кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 150 Кримінального Кодексу України

# data[].attributes.body
ЕКСПЛУАТАЦІЯ ДІТЕЙ, ЯКІ НЕ ДОСЯГЛИ ВІКУ, З ЯКОГО ЗАКОНОДАВСТВОМ ДОЗВОЛЯЄТЬСЯ ПРАЦЕВЛАШТУВАННЯ, ШЛЯХОМ ВИКОРИСТАННЯ ЇХ ПРАЦІ З МЕТОЮ ОТРИМАННЯ ПРИБУТКУ -

КАРАЄТЬСЯ АРЕШТОМ НА СТРОК ДО ШЕСТИ МІСЯЦІВ АБО ОБМЕЖЕННЯМ ВОЛІ НА СТРОК ДО ТРЬОХ РОКІВ, З ПОЗБАВЛЕННЯМ ПРАВА ОБІЙМАТИ ПЕВНІ ПОСАДИ АБО ЗАЙМАТИСЯ ПЕВНОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ НА СТРОК ДО ТРЬОХ РОКІВ.

ТІ САМІ ДІЇ, ВЧИНЕНІ ЩОДО КІЛЬКОХ ДІТЕЙ АБО ЯКЩО ВОНИ СПРИЧИНИЛИ ІСТОТНУ ШКОДУ ДЛЯ ЗДОРОВ'Я, ФІЗИЧНОГО РОЗВИТКУ АБО ОСВІТНЬОГО РІВНЯ ДИТИНИ, АБО ПОЄДНАНІ З ВИКОРИСТАННЯМ ДИТЯЧОЇ ПРАЦІ В ШКІДЛИВОМУ ВИРОБНИЦТВІ, -

КАРАЮТЬСЯ ПОЗБАВЛЕННЯМ ВОЛІ НА СТРОК ВІД ДВОХ ДО П'ЯТИ РОКІВ З ПОЗБАВЛЕННЯМ ПРАВА ОБІЙМАТИ ПЕВНІ ПОСАДИ ЧИ ЗАЙМАТИСЯ ПЕВНОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ НА СТРОК ДО ТРЬОХ РОКІВ.

# data[].attributes.headline
Стаття 166 Кримінального Кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 166 Кримінального Кодексу України

# data[].attributes.body
ЗЛІСНЕ НЕВИКОНАННЯ БАТЬКАМИ, ОПІКУНАМИ ЧИ ПІКЛУВАЛЬНИКАМИ ВСТАНОВЛЕНИХ ЗАКОНОМ ОБОВ'ЯЗКІВ ПО ДОГЛЯДУ ЗА ДИТИНОЮ АБО ЗА ОСОБОЮ, ЩОДО ЯКОЇ ВСТАНОВЛЕНА ОПІКА ЧИ ПІКЛУВАННЯ, ЩО СПРИЧИНИЛО ТЯЖКІ НАСЛІДКИ, -

КАРАЄТЬСЯ ОБМЕЖЕННЯМ ВОЛІ НА СТРОК ВІД ДВОХ ДО П'ЯТИ РОКІВ АБО ПОЗБАВЛЕННЯМ ВОЛІ НА ТОЙ САМИЙ СТРОК.

# data[].attributes.headline
Стаття 184 Кодексу України про Адміністративні правопорушення

# data[].attributes.subject
Стаття 184 Кодексу України про Адміністративні правопорушення

# data[].attributes.body
УХИЛЕННЯ БАТЬКІВ АБО ОСІБ, ЯКІ ЇХ ЗАМІНЮЮТЬ, ВІД ВИКОНАННЯ ПЕРЕДБАЧЕНИХ ЗАКОНОДАВСТВОМ ОБОВ'ЯЗКІВ ЩОДО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НЕОБХІДНИХ УМОВ ЖИТТЯ, НАВЧАННЯ ТА ВИХОВАННЯ НЕПОВНОЛІТНІХ ДІТЕЙ –

ТЯГНЕ ЗА СОБОЮ ПОПЕРЕДЖЕННЯ АБО НАКЛАДЕННЯ ШТРАФУ ВІД ОДНОГО ДО ТРЬОХ НЕОПОДАТКОВУВАНИХ МІНІМУМІВ ДОХОДІВ ГРОМАДЯН.

ТІ САМІ ДІЇ, ВЧИНЕНІ ПОВТОРНО ПРОТЯГОМ РОКУ ПІСЛЯ НАКЛАДЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО СТЯГНЕННЯ, -

ТЯГНУТЬ ЗА СОБОЮ НАКЛАДЕННЯ ШТРАФУ ВІД ДВОХ ДО ЧОТИРЬОХ НЕОПОДАТКОВУВАНИХ МІНІМУМІВ ДОХОДІВ ГРОМАДЯН.

ВЧИНЕННЯ НЕПОВНОЛІТНІМИ ВІКОМ ВІД ЧОТИРНАДЦЯТИ ДО ШІСТНАДЦЯТИ РОКІВ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ЯКЕ ПЕРЕДБАЧЕНО ЦИМ КОДЕКСОМ, -

ТЯГНЕ ЗА СОБОЮ НАКЛАДЕННЯ ШТРАФУ НА БАТЬКІВ АБО ОСІБ, ЯКІ ЇХ ЗАМІНЮЮТЬ, ВІД ТРЬОХ ДО П'ЯТИ НЕОПОДАТКОВУВАНИХ МІНІМУМІВ ДОХОДІВ ГРОМАДЯН.

ВЧИНЕННЯ НЕПОВНОЛІТНІМИ ДІЯНЬ, ЩО МІСТЯТЬ ОЗНАКИ ЗЛОЧИНУ, ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ЯКІ ПЕРЕДБАЧЕНА КРИМІНАЛЬНИМ КОДЕКСОМ УКРАЇНИ, ЯКЩО ВОНИ НЕ ДОСЯГЛИ ВІКУ, З ЯКОГО НАСТАЄ КРИМІНАЛЬНА ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, -

ТЯГНЕ ЗА СОБОЮ НАКЛАДЕННЯ ШТРАФУ НА БАТЬКІВ АБО ОСІБ, ЩО ЇХ ЗАМІНЮЮТЬ, ВІД ДЕСЯТИ ДО ДВАДЦЯТИ НЕОПОДАТКОВУВАНИХ МІНІМУМІВ ДОХОДІВ ГРОМАДЯН.

# data[].attributes.headline
Стаття 150, 152 Сімейного кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 150, 152 Сімейного кодексу України

# data[].attributes.body
БАТЬКИ ЗОБОВ'ЯЗАНІ ВИХОВУВАТИ ДИТИНУ В ДУСІ ПОВАГИ ДО ПРАВ ТА СВОБОД ІНШИХ ЛЮДЕЙ, ЛЮБОВІ ДО СВОЄЇ СІМ'Ї ТА РОДИНИ, СВОГО НАРОДУ, СВОЄЇ БАТЬКІВЩИНИ.

БАТЬКИ ЗОБОВ'ЯЗАНІ ПІКЛУВАТИСЯ ПРО ЗДОРОВ'Я ДИТИНИ, ЇЇ ФІЗИЧНИЙ, ДУХОВНИЙ ТА МОРАЛЬНИЙ РОЗВИТОК.

БАТЬКИ ЗОБОВ'ЯЗАНІ ЗАБЕЗПЕЧИТИ ЗДОБУТТЯ ДИТИНОЮ ПОВНОЇ ЗАГАЛЬНОЇ СЕРЕДНЬОЇ ОСВІТИ, ГОТУВАТИ ЇЇ ДО САМОСТІЙНОГО ЖИТТЯ.

БАТЬКИ ЗОБОВ'ЯЗАНІ ПОВАЖАТИ ДИТИНУ.

ПЕРЕДАЧА ДИТИНИ НА ВИХОВАННЯ ІНШИМ ОСОБАМ НЕ ЗВІЛЬНЯЄ БАТЬКІВ ВІД ОБОВ'ЯЗКУ БАТЬКІВСЬКОГО ПІКЛУВАННЯ ЩОДО НЕЇ.

ЗАБОРОНЯЮТЬСЯ БУДЬ-ЯКІ ВИДИ ЕКСПЛУАТАЦІЇ БАТЬКАМИ СВОЄЇ ДИТИНИ.

ЗАБОРОНЯЮТЬСЯ ФІЗИЧНІ ПОКАРАННЯ ДИТИНИ БАТЬКАМИ, А ТАКОЖ ЗАСТОСУВАННЯ НИМИ ІНШИХ ВИДІВ ПОКАРАНЬ, ЯКІ ПРИНИЖУЮТЬ ЛЮДСЬКУ ГІДНІСТЬ ДИТИНИ.

ПРАВО ДИТИНИ НА НАЛЕЖНЕ БАТЬКІВСЬКЕ ВИХОВАННЯ ЗАБЕЗПЕЧУЄТЬСЯ СИСТЕМОЮ ДЕРЖАВНОГО КОНТРОЛЮ, ЩО ВСТАНОВЛЕНА ЗАКОНОМ.

ДИТИНА МАЄ ПРАВО ПРОТИВИТИСЯ НЕНАЛЕЖНОМУ ВИКОНАННЮ БАТЬКАМИ СВОЇХ ОБОВ'ЯЗКІВ ЩОДО НЕЇ.

ДИТИНА МАЄ ПРАВО ЗВЕРНУТИСЯ ЗА ЗАХИСТОМ СВОЇХ ПРАВ ТА ІНТЕРЕСІВ ДО ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, ІНШИХ ОРГАНІВ ДЕРЖАВНОЇ ВЛАДИ, ОРГАНІВ МІСЦЕВОГО САМОВРЯДУВАННЯ ТА ГРОМАДСЬКИХ ОРГАНІЗАЦІЙ.

ДИТИНА МАЄ ПРАВО ЗВЕРНУТИСЯ ЗА ЗАХИСТОМ СВОЇХ ПРАВ ТА ІНТЕРЕСІВ БЕЗПОСЕРЕДНЬО ДО СУДУ, ЯКЩО ВОНА ДОСЯГЛА ЧОТИРНАДЦЯТИ РОКІВ.

# data[].attributes.headline
Стаття 155 Сімейного кодексу України

# data[].attributes.subject
Стаття 155 Сімейного кодексу України

# data[].attributes.body
СІМ'Я Є СЕРЕДОВИЩЕМ ДЛЯ ФІЗИЧНОГО, ДУХОВНОГО, ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОГО, КУЛЬТУРНОГО, СОЦІАЛЬНОГО РОЗВИТКУ ДИТИНИ, ЇЇ МАТЕРІАЛЬНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ І НЕСЕ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА СТВОРЕННЯ НАЛЕЖНИХ УМОВ ДЛЯ ЦЬОГО.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

БАТЬКІВСЬКІ ПРАВА НЕ МОЖУТЬ ЗДІЙСНЮВАТИСЯ ВСУПЕРЕЧ ІНТЕРЕСАМ ДИТИНИ.

ВІДМОВА БАТЬКІВ ВІД ДИТИНИ Є НЕПРАВОЗГІДНОЮ, СУПЕРЕЧИТЬ МОРАЛЬНИМ ЗАСАДАМ СУСПІЛЬСТВА.

УХИЛЕННЯ БАТЬКІВ ВІД ВИКОНАННЯ БАТЬКІВСЬКИХ ОБОВ'ЯЗКІВ Є ПІДСТАВОЮ ДЛЯ ПОКЛАДЕННЯ НА НИХ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ, ВСТАНОВЛЕНОЇ ЗАКОНОМ.

# data[].attributes.headline
БУКЛЕТ "ДІЗНАЙСЯ ПРО СВОЇ ПРАВА В ЦИФРОВОМУ СЕРЕДОВИЩІ"

# data[].attributes.subject
БУКЛЕТ "ДІЗНАЙСЯ ПРО СВОЇ ПРАВА В ЦИФРОВОМУ СЕРЕДОВИЩІ"

# data[].attributes.body
https://rm.coe.int/learn-about-your-rights-in-a-digital-environment-ukr/1680a052c2

Сайт "Мій безпечний віртуальний світ" https://sites.google.com/view/virtyal-svit/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D0%BD%D0%B8

Онлайн-безпека дітей на Національній онлайн-платформі з цифрової грамотності http://osvita.diia.gov.ua/

Сайт Інституту модернізації змісту освіти "Безпека в Інтернеті" матеріали та ресурси http://imzo.gov.ua/diyalnist/bezpeka-v-interneti/

Урядовий портал (Мінцифри долучається до компанії День безпечного Інтернету 2021) http://www.kmu.gov.ua/mincifri-doluchayetsya-do-kompaniyi-den-bezpechnogo-internetu-2021

# data[].attributes.headline
БАТЬКІВСТВО В ЕПОХУ ЦИФРОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ 

# data[].attributes.subject
БАТЬКІВСТВО В ЕПОХУ ЦИФРОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ 

# data[].attributes.body
І. 1. Захист дітей онлайн https://vimeo.com/464178591

2. Сексуальний шантаж https://vimeo.com/464179613

3. Секстинг https://vimeo.com/464177511

4. Секс-чатинг https://vimeo.com/464176581

5. Грумінг https://vimeo.com/464181532

6. Зображення сексуального характеру, що використовується для помсти https://vimeo.com/464180697

ІІ.ВІДЕОРОЛИК "ПОЧНИ ГОВОРИТИ" ДЛЯ ДІТЕЙ ТА ДОРОСЛИХ ЩОДО ПОПЕРЕДЖЕННЯ СЕКСУАЛЬНИХ ДОМАГАНЬ В СПОРТІ

Ролик доступний за посиланням: https://vimeo.com/477933967

ІІІ. ВІДЕОРОЛИК "РОЗКАЖИ ДОРОСЛОМУ, ЯКОМУ ДОВІРЯЄШ" ЩОДО ПОПЕРЕДЖЕННЯ СЕКСУАЛЬНОГО НАСИЛЬСТВА ЩОДО ДІТЕЙ В КОЛІ ДОВІРИ.

Ролик доступний за посиланням: https://vimeo.com/292080839

# data[].attributes.headline
платформа     ВСЕУКРАЇНСЬКА ПРОГРАМА   ментального здоров’я «Ти як?»           

# data[].attributes.subject
платформа     ВСЕУКРАЇНСЬКА ПРОГРАМА   ментального здоров’я «Ти як?»           

# data[].attributes.body
https://howareu.com/?fbclid=IwAR0Zvc4HfZeMOKPaZC5CRpc3rbZUXzdgzXDgPvQa3TYGSrA8aYSkacVx28E
В межах Всеукраїнської програми ментального здоров’я «Ти як?», ініційованої першою леді України Оленою Зеленською старувала комунікаційна кампанія.
Мета кампанії – сприяти формуванню в суспільстві культури піклування про ментальне здоров'я, дати розуміння та показати інструменти, які допоможуть українцям дбати про свій внутрішній стан.
має на меті допомогти українцям знайти джерело сили. Джерело внутрішнє, в собі, на рівні усвідомлення й визнання власного психічного стану та хоча б приблизної оцінки ступеня його кризовості. Піклування про ментальне здоров'я має стати звичною відповідальністю кожного. Також необхідно створити систему сервісів і послуг, які зможуть різними засобами та дієвими механізмами підтримати людину, коли вона не справляється самостійно.

Розробку та впровадження Всеукраїнської програми ментального здоров’я координує МОЗ України. Всесвітня організація охорони здоров’я – експертний партнер, виконавчий партнер – громадська організація «Безбар’єрність».
Майданчиком для розробки та ухвалення рішень є Міжвідомча координаційна рада при Кабінеті Міністрів України. Комунікаційна кампанія реалізується за підтримки Агентства США з міжнародного розвитку (USAID).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Наприклад, супермаркет, салон, клініка чи кафе. Якщо до вас щодня приходять люди, розмістіть на дверях стікер або плакат. Нехай якомога більше людей дізнаються, як вони можуть впоратися зі своїм станом. Зроби так само, якщо ти - волонтер, громадська організація, благодійний фонд.

Заразом, спитай у своїх колег, як вони і чи потрібна їм твоя допомога.

# data[].attributes.attachment_link.description
Наприклад, супермаркет, салон, клініка чи кафе. Якщо до вас щодня приходять люди, розмістіть на дверях стікер або плакат. Нехай якомога більше людей дізнаються, як вони можуть впоратися зі своїм станом. Зроби так само, якщо ти - волонтер, громадська організація, благодійний фонд. Заразом, спитай у своїх колег, як вони і чи потрібна їм твоя допомога.

# data[].attributes.headline
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.subject
СЖО. ВИЯВЛЕННЯ СІМЕЙ (ОСІБ), ЯКІ ПЕРЕБУВАЮТЬ У СКЛАДНИХ ЖИТТЄВИХ ОБСТАВИНАХ

# data[].attributes.body
#СоціальніПослугиНаЧасі  спецсерія
#Нацсоцслужба #соцпослуги
СКЛАДНІ ЖИТТЄВІ ОБСТАВИНИ - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров’я та розвиток особи, функціонування сім’ї, які особа/сім’я не може подолати самостійно.
ЯКІ ЧИННИКИ, МОЖУТЬ ЗУМОВИТИ СЖО⁉️
▪️ похилий вік;
▪️ часткова або повна втрата рухової активності, пам’яті;
▪️ вневиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування;
▪️ психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин;
▪️ інвалідність;
▪️ бездомність;
▪️ безробіття;
▪️ малозабезпеченість особи;
▪️ поведінкові розлади у дітей через розлучення батьків;
▪️ ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов’язків із виховання дитини;
▪️ втрата соціальних зв’язків, у тому числі під час перебування в місцях позбавлення волі;
▪️ жорстоке поводження з дитиною;
▪️ насильство за ознакою статі;
▪️ домашнє насильство;
▪️ потрапляння в ситуацію торгівлі людьми;
▪️ шкода, завдана пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.
Виявлення сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснюється на підставі  особистої заяви одного із членів сім'ї або повідомлення суб'єкта виявлення.

# data[].attributes.body
https://www.rv.gov.ua/diyi-naselennya-v-umovah-nadzvichajnih-situacij-voyennogo-harakteru

# data[].attributes.attachment_link.title
Рівненська обласна державна адміністрація - Дії населення в умовах надзвичайних ситуацій воєнного характеру

# data[].attributes.attachment_link.description
При першій можливості покиньте разом із сім’єю небезпечну зону. У разі неможливості виїхати особисто, відправити дітей і родичів похилого віку до родичів, знайомих. Необхідно взяти із собою всі документи, коштовні речі і цінні папери. Підготовку до можливого перебування у зоні надзвичайної ситуації…

# data[].attributes.headline
Дії учасників освітнього процесу в разі надзвичайних ситуацій

# data[].attributes.subject
Дії учасників освітнього процесу в разі надзвичайних ситуацій

# data[].attributes.body
https://eo.gov.ua/dii-uchasnykiv-osvitnoho-protsesu-v-razi-nadzvychaynykh-sytuatsiy/2022/01/18/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Освітній омбудсмен України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Чи знає кожен із нас, як діяти у разі надзвичайної ситуації? Чи знаєте ви правила, які можуть зберегти ваше життя, життя учнів, студентів та співробітників, рідних і близьких? Чи не розгубитеся ви у разі надзвичайної ситуації, знаючи правила, якщо практично ніколи не тренувалися?

І в суспільстві, і в закладах освіти, і навколо них трапляються надзвичайні ситуації. Саме від умінь та навичок учасників освітнього процесу залежить їхнє життя та здоров'я, а також тих людей, котрі в цей час знаходяться поруч.

Уміння правильно оцінити ситуацію та обрати порядок дій є дуже важливим для кожної людини, а особливо - для працівників закладів освіти. Адже саме вони та їхні дії можуть врятувати як здобувачів освіти, так і самих працівників.

У закладах освіти передбачене тренування щодо евакуації учасників освітнього процесу не рідше одного разу на пів року та проведення Дня цивільного захисту та Тижня знань з основ безпеки життєдіяльності у закладах професійної (професійно-технічної) та загальної середньої освіти й Тижнів безпеки дитини у закладах дошкільної освіти.

На нашу думку, навчальні тренування дуже важливі. Окрім евакуації варто навчати дітей і поведінці порядку дій у різноманітних надзвичайних ситуаціях.

В інших країнах радять проводити три протипожежних навчання на рік і як мінімум одне повне тренування з різних видів безпеки за різними видами сценаріїв, у різний час, без попередження учасників освітнього процесу.

Було б неправильним промовчати про те, що такі навчання не завжди бувають ефективними, оскільки про них можуть знати наперед і вчителі, і діти. Крім того, спеціально для навчань відкриваються постійно зачинені запасні виходи. Зайве доводити, що такі "заплановані навчання" не дадуть якісного результату. Ба більше, у випадку реальної надзвичайної ситуації можуть і зашкодити: бо коли вчитель поведе дітей до запасного виходу, а він виявиться зачиненим, то це може призвести до трагедії. Тому крім навчань, потрібна постійна і прискіплива увага до питань безпеки, реальні, а не показушні тренування. Ідеально - коли керівник закладу освіти проводить тренування за власної ініціативи, нікого не попереджаючи завчасно. От тоді дійсно можна побачити реальний, а не "намальований" стан справ.

У цьому дописі ми пропонуємо певну орієнтовну схему для вибору алгоритму дій у разі надзвичайних ситуацій у закладі освіти. Це - досвід закордонних фахівців, адаптований для України. Також рекомендації фахівців Державної служби України з надзвичайних ситуацій, закордонних фахівців із безпеки та шкільних офіцерів щодо дій у разі наступних надзвичайних ситуацій.

ВИДИ НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ

Надзвичайна ситуація - це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті або на водному об'єкті, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров'ю людей, їх загибелі, значних матеріальних втрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об'єкті, ведення там господарської діяльності.

Надзвичайна ситуація техногенного характеру - це транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Надзвичайна ситуація природного характеру - це небезпечне геофізичне, геологічне, метеорологічне або гідрологічне явище, деградація ґрунтів чи надр, пожежею у природних екологічних системах, зміною стану повітряного басейну, інфекційною захворюваністю та отруєнням людей, інфекційним захворюванням свійських тварин, масовою загибеллю диких тварин, ураженням сільськогосподарських рослин хворобами та шкідниками тощо.

Надзвичайна ситуація соціального характеру - це протиправні дії терористичного та антиконституційного спрямування, або пов'язане зі зникненням (викраденням) зброї та небезпечних речовин, нещасними випадками з людьми тощо.

Надзвичайна ситуація воєнного характеру - виникає через застосування звичайної зброї або зброї масового ураження, під час якого виникають вторинні чинники ураження населення.

Рівень надзвичайної ситуації визначається від її обсягів, кількості постраждалих і загиблих, обсягів технічних і матеріальних ресурсів, необхідних для ліквідації її наслідків. Існують такі рівні надзвичайних ситуацій: державний, регіональний, місцевий, об'єктовий.

ЯК ОБРАТИ ПРАВИЛЬНІ ДІЇ У РАЗІ НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ

Ми адаптували його під українські реалії, наприклад, викреслили цунамі, адже наша країна не має такої загрози у великих масштабах.

Ознайомитися з діями у разі повені та паводку ви можете на

ДІЇ У РАЗІ ТЕРОРИСТИЧНОГО АКТУ

Законодавство визначає тероризм як суспільно небезпечну діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров'я ні в чому не винних людей чи погрози вчинення злочинних дій, щоб досягнути злочинних цілей.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій пропонує наступний порядок дій у разі терористичного акту

Основні заходи щодо запобігання можливого терористичного акту:

не торкайтеся у транспорті, житлових та громадських приміщеннях або на вулиці нічийних пакетів (сумок), не підпускайте до них інших. Повідомте про знахідку працівника поліції;

у присутності терористів не виказуйте своє невдоволення, утримайтеся від різких рухів, лементу й стогонів;

при погрозі застосування терористами зброї лягайте на живіт, захищаючи голову руками, якомога далі від вікон, засклених дверей, проходів, сходів;

використайте будь-яку можливість для порятунку;

якщо відбувся вибух - вживайте заходів щодо недопущення пожежі та паніки, надайте домедичну допомогу постраждалим;

намагайтеся запам'ятати прикмети підозрілих людей і повідомте їх прибулим співробітникам спецслужб.

ДІЇ У РАЗІ ЗАХОПЛЕННЯ БУДІВЛІ

У такій ситуації необхідно:

зберігати спокій та намагатись уникнути контакту з терористами;

якомога тихіше повідомити правоохоронні органи про терористичну атаку, а також про своє місцеперебування;

не наближатися до дверей та вікон;

чітко виконувати інструкції та команди правоохоронців;

сховати свої документи та візитні картки.

Пам'ятайте, що одразу після вашого повідомлення антитерористичними підрозділами буде вжито вичерпних заходів для збереження вашого життя та здоров'я.

ЕВАКУАЦІЯ З БУДІВЛІ

Евакуація з будівлі необхідна не лише під час пожежі, а й землетрусів, повеней та інших надзвичайних ситуацій, якщо будівля закладу освіти є небезпечною для людей, які там перебувають.

Правила пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи визначають, що під час проведення евакуації та гасіння пожежі необхідно:

визначити найбезпечніші евакуаційні шляхи та виходи до безпечної зони у найкоротший строк;

ліквідувати умови, які сприяють виникненню паніки. З цією метою працівникам закладів та установ не можна залишати дітей без нагляду з моменту виявлення пожежі та до її ліквідації;

евакуацію людей слід починати з приміщення, у якому виникла пожежа, і суміжних із ним приміщень, яким загрожує небезпека поширення вогню і продуктів горіння. Дітей молодшого віку і хворих слід евакуювати в першу чергу;

у зимовий час на розсуд осіб, які здійснюють евакуацію, діти старших вікових груп можуть заздалегідь одягтися або взяти теплий одяг із собою, а дітей молодшого віку слід виводити або виносити, загорнувши в ковдри або інші теплі речі;

ретельно перевірити всі приміщення, щоб унеможливити перебування у небезпечній зоні дітей;

виставляти пости безпеки на входах у будівлі, щоб унеможливити повернення дітей і працівників до будівлі, де виникла пожежа;

у разі гасіння слід намагатися у першу чергу забезпечити сприятливі умови для безпечної евакуації людей;

щоб запобігти поширенню вогню, диму, слід утримуватися від відчинення вікон і дверей, а також - від розбивання скла.

Ресурсний центр прав дитини у посібнику "Врятуйте дітей - стандартні процедури та правила безпеки для учнів та студентів" пропонує наступні правила евакуації для дітей:
Правила евакуації для дітей:

Не говори - щоб чути вчителя

Не біжи - щоб не постраждати

Не штовхайся - щоб не постраждали інші

Не повертайся - щоб залишатися в безпеці

Учнів також просять дотримуватися всіх вказівок педагогів та, у разі потреби, на прохання дорослих, допомогти іншим дітям евакуюватися. При прибутті до безпечної зони, не розходитися і залишатися разом із класом.

Правила евакуації для педагогів:

Евакуація здійснюється за відповідним звуковим сигналом, який, у разі потреби, активує адміністрація або особа, яка виявила пожежу.

Нагадайте дітям про головну мету евакуації: їхня безпека та правила евакуації: не говори. Не біжи. Не штовхайся. Не повертайся.

Закрийте двері та вікна.

Візьміть з собою шкільний аварійний набір, відро (може бути складним), сумку для швидкої допомоги. *

Перевірте безпечність маршруту для евакуації.

Під час евакуації радять об'єднувати два класи, й під час переміщення один вчитель очолює колону, а інший завершує колону дітей двох класів.

Допоможіть дітям з інвалідністю та маленьким дітям.

Евакуація здійснюється до певного визначеного місця (місце для кожного класу визначається під час тренувальних навчань і не змінюється).

Після прибуття на визначене місце, перевірте наявність усіх дітей за списком.

Залишайтеся зі своїм класом і просіть учнів бути разом, бути усім класом разом, нікуди не розходитися.

Якщо небезпечні умови зникли, здійсніть зворотну евакуацію назад до класів, дотримуючись тих самих правил.

* у більшості країн є вимога, щоб у кожному класі був набір для евакуації та допомоги, відро (може бути складним) та пакети для створення приватної зони для туалету.

ДІЇ ДЛЯ ЗАХИСТУ ВІД НАСИЛЬНИЦЬКОГО ВТОРГНЕННЯ ТА ЗАГРОЗИ МАСОВОГО НАСИЛЬСТВА

Періодично і в українських школах виникають ситуації, у яких є загроза вторгнення або загроза масових насильницьких дій, де працівники закладу освіти ще можуть керувати ситуацією, хоча б частково, і повідомити про це силовим органам.
Поради для керівництва шкіл:

Якщо є змога - подайте знак тривоги, але це не повинна бути пожежна сигналізація.

Слідкуйте за ситуацією і переоцінюйте її.

Будьте готові передати командування поліції або іншим силовим органам.

Повідомте всіх, коли небезпека зникла.

Після інциденту повідомте про обставини учнів та батьків.

Хочемо зазначити, що задля швидкого та оперативного розшуку злочинців, збереження таємниці слідства та інших моментів, варто своє повідомлення для батьків та медіа узгодити з представниками силових структур.
Поради для працівників закладів освіти Поради для учнів

Пам'ятайте про правила: не говори. Не біжи. Не штовхайся. Не повертайся.

Виконуйте вказівки працівників закладу освіти.

Зберігайте спокій та тишу.

Якщо є потреба, допоможіть заблокувати двері меблями.

Головне: сховатися, впасти та накритися.

ДІЇ У РАЗІ АНТИТЕРОРИСТИЧНОЇ ОПЕРАЦІЇ (СТРІЛЬБА, ВИБУХИ)

У разі проведення антитерористичної операції рекомендують:

лягти на підлогу обличчям вниз, поклавши руки долонями на потилицю;

чітко виконувати команди співробітників антитерористичного підрозділу уникаючи різких рухів.

ДІЇ У РАЗІ ПЕРЕСТРІЛКИ

Державна служба України з надзвичайних ситуацій пропонує наступні рекомендації у разі перестрілки:

якщо стрілянина застала вас на вулиці, відразу ж ляжте й озирніться, виберіть найближче укриття й проберіться до нього, не піднімаючись у повний зріст. Укриттям можуть служити виступи будинків, пам'ятники, бетонні стовпи або бордюри, канави. Пам'ятайте, що автомобіль - не найкращий захист, тому що його метал тонкий, а пальне - вибухонебезпечне. За першої нагоди сховайтеся у під'їзді будинку, підземному переході, дочекайтеся закінчення перестрілки;

проводьте заходи для порятунку дітей, за необхідності прикрийте їх своїм тілом. За можливості повідомте про інцидент співробітників поліції;

якщо в ході перестрілки ви перебуваєте у будинку, - укрийтеся у ванній кімнаті й ляжте на підлогу, тому що перебувати у кімнаті небезпечно через можливість рикошету. Перебуваючи в укритті, стежте за можливим початком пожежі. Якщо пожежа почалася, а стрілянина не припинилася, залиште квартиру й сховайтеся в під'їзді, далі від вікон.

ДІЇ У РАЗІ ЗАХОПЛЕННЯ ТРАНСПОРТУ

пропонує Державна служба України з надзвичайних ситуацій порядок дій у разі захоплення транспорту :

ДІЇ У РАЗІ ТЕЛЕФОННОГО ТЕРОРИЗМУ

надає Державна служба України з надзвичайних ситуацій наступні поради у випадку телефонного тероризму , який досить часто застосовується у нашій країні, зокрема у закладах освіти.

ЯКЩО ВИ СТАЛИ ЖЕРТВОЮ ТЕЛЕФОННОГО ТЕРОРИСТА

подзвоніть з іншого телефону (іншого мобільного чи від сусідів) оператору телефонного зв'язку (мобільного чи стаціонарного) і скажіть причину дзвінка, своє прізвище, адресу та номер свого телефону;

намагайтеся затягнути розмову та записати її на диктофон чи дайте послухати свідкам (сусідам);

одночасно, з розмовою і записом на диктофон, друга людина дзвонить з іншого телефону на вузол зв`язку, а потім у поліцію за телефоном 102 для термінового затримання того, хто телефонував;

напишіть заяву начальнику відділення поліції, на території якого ви проживаєте, для прийняття необхідних заходів;

поліція, за запитом на вузол зв`язку, отримає номер телефону, адресу, прізвище того, хто дзвонив, і буде вживати необхідних заходів.

ДІЇ У РАЗІ ПОЖЕЖІ

Правилами пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки від 15.08.2016 р. № 974 визначається порядок дій у разі виникнення пожежі.

Керуючись ними, працівник закладу та установи, який виявив пожежу або її ознаки (задимлення, запах горіння або тління різних матеріалів, різке підвищення температури в приміщенні тощо), зобов'язаний:

негайно повідомити про це за телефоном до найближчого пожежно-рятувального підрозділу (при цьому слід чітко назвати географічне місце об'єкта, місце виникнення пожежі, а також свою посаду та прізвище);

залучити систему оповіщення людей про пожежу; розпочати самому і залучити інших осіб до евакуації людей з будівлі до безпечного місця згідно з планом евакуації;

сповістити про пожежу керівника закладу та установи або особу, що його заміщує;

організувати зустріч пожежно-рятувальних підрозділів, вжити заходів щодо гасіння пожежі наявними в закладі та установі засобами пожежогасіння.

Керівник закладу та установи або особа, яка його заміщує, що прибув на місце пожежі, зобов'язаний:

перевірити, чи повідомлено пожежно-рятувальний підрозділ про виникнення пожежі;

здійснювати керівництво евакуацією людей та гасінням пожежі до прибуття пожежно-рятувальних підрозділів. У разі загрози для життя людей негайно організувати їх рятування, використовуючи для цього всі наявні сили та засоби;

організувати перевірку наявності всіх учасників навчально-виховного процесу, евакуйованих з будівлі, за списками та журналами обліку навчальних занять;

виділити для зустрічі пожежно-рятувальних підрозділів особу, яка добре знає розміщення під'їзних шляхів та вододжерел;

перевірити включення в роботу системи протипожежного захисту;

вилучити з небезпечної зони всіх працівників та інших осіб, не зайнятих евакуацією людей та ліквідацією пожежі;

у разі потреби викликати до місця пожежі медичну та інші служби;

припинити всі роботи, не пов'язані з заходами щодо ліквідації пожежі;

організувати відключення мереж електро- і газопостачання, систем вентиляції та кондиціонування повітря і здійснення інших заходів, що сприяють запобіганню поширенню пожежі;

організувати евакуацію матеріальних цінностей із небезпечної зони, визначити місця їх складування і забезпечити в разі потреби їх охорону;

інформувати керівника пожежно-рятувального підрозділу про наявність людей у будівлі.

У кожному закладі та установі наказом чи інструкцією встановлюється протипожежний режим, що містить порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і спосіб оповіщення учасників освітнього процесу, послідовність їх евакуації, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, зупинки технологічного та навчального устаткування, вимкнення електроустановок, ліфтів, застосування засобів пожежогасіння тощо з урахуванням особливостей будівлі, її планування, розташування тощо.

ЩО ПОВИНЕН РОБИТИ КОЖЕН ГРОМАДЯНИН У ВИПАДКУ НАДЗВИЧАЙНОЇ СИТУАЦІЇ ТА ЯКІ ПРАВА ВІН МАЄ У СФЕРІ ЦИВІЛЬНОГО ЗАХИСТУ

У статті 21 Кодексу цивільного захисту України зазначається, що громадяни України зобов'язані:

1) дотримуватися правил поведінки, безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях;

2) дотримуватися заходів безпеки у побуті та повсякденній трудовій діяльності, не допускати порушень виробничої та технологічної дисципліни, вимог екологічної безпеки, охорони праці, що можуть призвести до надзвичайної ситуації;

3) вивчати способи захисту від надзвичайних ситуацій та дій у разі їх виникнення, надання домедичної допомоги постраждалим, правила користування засобами захисту;

4) повідомляти службі екстреної допомоги населенню про виникнення надзвичайних ситуацій;

5) у разі виникнення надзвичайної ситуації до прибуття аварійно-рятувальних підрозділів вживати заходів для рятування населення і майна;

6) дотримуватися протиепідемічного, протиепізоотичного (епізоотія - інфекційні хвороби тварин) та протиепіфітотичного (епіфітотія-інфекційні хвороби рослин) режимів, режимів радіаційного захисту;

7) виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві приватної власності, первинними засобами пожежогасіння, навчати дітей обережного поводження з вогнем.
Громадяни України мають право на:
1) отримання інформації про надзвичайні ситуації або небезпечні події, що виникли або можуть виникнути, у тому числі в доступній для осіб з вадами зору та слуху формі;

2) забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання;

3) звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань захисту від надзвичайних ситуацій;

4) участь у роботах із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій у складі добровільних формувань цивільного захисту;

5) отримання заробітної плати за роботу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у разі залучення до таких робіт згідно з трудовими договорами;

6) соціальний захист та відшкодування відповідно до законодавства шкоди, заподіяної їхньому життю, здоров'ю та майну внаслідок надзвичайних ситуацій або проведення робіт із запобігання та ліквідації наслідків;

7) медичну допомогу, соціально-психологічну підтримку та медико-психологічну реабілітацію у разі отримання фізичних і психологічних травм.

ХТО МАЄ ВОЛОДІТИ НАВИЧКАМИ ДОМЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ

У професійних стандартах вчителів початкових класів та вчителів загальної середньої освіти та директорів закладів освіти зазначені трудові функції (компетентності), серед яких наявна здоров'язбережувальна компетентність, до якої відноситься здатність вчителя та керівника надавати домедичну допомогу учасникам освітнього процесу.

Вміння та здатність надавати домедичну допомогу не формується за один курс навчання, адже знання та вміння, які не використовуються, з часом забуваються, тому навчатися та практикувати вміння з домедичної допомоги необхідно з певною періодичністю. Ми публікували перелік медичних виробів, лікарських засобів та інших матеріалів, які мають бути у закладі освіти.

НАВЧАННЯ УЧАСНИКІВ ОСВІТНЬОГО ПРОЦЕСУ ДІЯМ У НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЯХ

- за місцем роботи - працюючого населення;

- за місцем навчання - дітей дошкільного віку, учнів та студентів.

"Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 р. № 444, визначає, що організація навчання працюючого населення покладається на ДСНС, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування. А навчання дітей дошкільного віку, учнів та студентів - на МОН.

Підготовка учнів закладів загальної середньої освіти до дій у надзвичайних ситуаціях, що передбачає здобуття знань і вмінь з питань особистої безпеки в умовах загрози та виникнення надзвичайної ситуації, користування засобами захисту від її наслідків, вивчення правил пожежної безпеки та основ цивільного захисту, здійснюєт ься під час вивчення предметів "Основи здоров'я" та "Захист України".

Практичне закріплення теоретичного матеріалу здійснюється шляхом щорічного проведення Дня цивільного захисту.

практичного тренування щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації учасників освітнього процесу не рідше одного разу на пів року;

Дня цивільного захисту та Тижня знань з основ безпеки життєдіяльності у закладах професійної-технічної та загальної середньої освіти;

Тижня безпеки дитини у закладах дошкільної освіти.

На нашу думку, навчальні тренування дуже важливі, окрім евакуації варто навчати дітей і поведінці порядку дій у різноманітних надзвичайних ситуаціях.

В інших країнах радять проводити 3 протипожежних навчання на рік і як мінімум одне повне тренування з різних видів безпеки за різними видами сценаріїв, у різний час.

Ці тренування варто розглядати як реальні події, без попередження учнів, що навчить діяти та адаптуватися у реальній ситуації.

Але перед цим за декілька днів/тижнів варто провести навчання учнів у класах для ознайомлення з процедурами дій.

РОБОТА З УЧНЯМИ ТА СТУДЕНТАМИ ЩОДО ЗАПОБІГАННЯ ТЕРОРИСТИЧНИХ СИТУАЦІЙ

У посібнику "Запобігання насильству в школах", яке розробило Федеральне бюро розслідувань, зібрані практичні поради досвідчених шкільних офіцерів щодо запобігання надзвичайних ситуацій та терористичних актів. Ці рекомендації можна використати й педагогам для запобігання насильству. Адже нещодавнє повідомлення

про запобігання терористичного акту в одному з коледжів, свідчить про те, що в Україні можливі такі випадки.

У посібнику зазначається, що учні та студенти є певним ключем до безпеки школи й проведення з ними постійних тренувань гарантує, що вони буду знати та відповідно діяти під час потенційно небезпечних або загрозливих ситуацій. Важливо враховувати, що:

атаки на школи не випадкові й часто плануються заздалегідь;

у більшості випадків про атаку на школи знали інші особи, але не повідомляли про цю загрозу через страх, або не вірили, що загроза реальна, або не знали, до кого звернутися за порадою, або через брак часу;

перед нападом з'являються певні попереджувальні знаки;

у більшості випадків насильства, які скоєні учнем, він мав певні проблеми з поведінкою.

Поради педагогам, як комунікувати з учнями та студентами щодо безпеки:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
домедична допомога

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що робити під час захоплення шкільного транспорту

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що робити під час надзвичайної ситуації в закладі освіти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що робити під час пожежі в закладі освіти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що робити під час телефонного тероризму в школі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що робити під час теракту в закладі освіти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
що таке надзвичайна ситуація

# data[].attributes.attachment_link.title
Дії учасників освітнього процесу в разі надзвичайних ситуацій

# data[].attributes.attachment_link.description
Чи знає кожен із нас, як діяти у разі надзвичайної ситуації? Чи знаєте ви правила, які можуть зберегти ваше життя, життя учнів, студентів та співробітників, рідних і близьких? Чи не розгубитеся ви у разі надзвичайної ситуації, знаючи правила, якщо практично ніколи не тренувалися? І в суспільст

# data[].attributes.headline
СЕКСУАЛЬНЕ НАСИЛЬСТВО НАД ДИТИНОЮ В ІНТЕРНЕТІ

# data[].attributes.subject
СЕКСУАЛЬНЕ НАСИЛЬСТВО НАД ДИТИНОЮ В ІНТЕРНЕТІ

# data[].attributes.body
http://surl.li/gbmqw

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Педрада (Портал освітян України)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кожні 5 хвилин в інтернеті фіксується сторінка, що зображує сексуальне насильство над дитиною. Сексуальний контент в інтернеті потрапляє на очі дітям вже у віці шести років. Страшно? Незрозуміло? І це лише верхівка айсбергу. Завдання батьків і педагогів - убезпечити дітей від сексуального насильства в інтернеті. Зробити вам це допоможуть наші поради.

Сексуальне насильство над дитиною: СКАЧАТИ БУКЛЕТ

Повідомлений - значить озброєний

Якщо не знаєш або не замислюєшся про проблему - це не означає, що її немає.

4 лютого 2020 року у Верховній Раді України була продемонстрована виставка, присвячена захисту дітей від сексуального насильства в інтернеті, мета якої - привернути увагу депутатів та мотивувати їх надати найближчим часом підтримку на появу нових законів у сфері онлайн-захисту дітей чи внесення відповідних змін до існуючих нормативно-правових актів.

У вступній промові на відкритті цього заходу Микола Кулеба - тоді ще уповноважений Президента України з прав дитини, - спираючись на дані першого всеукраїнського онлайн-опитування (2019 р.) дітей і батьків про їхній досвід користування інтернетом, а це 12 000 відповідей, навів вражаючу статистику, отриману внаслідок цієї інформації:

кожна третя дитина погоджувалась на зустріч із незнайомцем;

70% дітей переконані, що знають інтернет краще і більше, ніж батьки, а 67% бачили те, що їх засмучувало - зображення або повідомлення;

80% дітей перебувають в інтернеті від години до шести годин, 30% - від трьох до шести годин;

25% батьків використовують сервіси моніторингу та фільтрації на пристроях дітей, а 42% опитаних батьків не знають, як це робити.

25% опитаних батьків повідомили, що знають, що у дітей були проблеми в онлайн середовищі.

У той же час 85% батьків не знають, куди звернутися при виникнення у дітей проблем в інтернеті. Але обнадіює той факт, що 70% дітей впевнені, що в разі виникнення таких проблем, зможуть звернутися до батьків.

Експонати виставки відображали реальні історії з усього світу - листування дітей зі злочинцями, які змушували їх надсилати інтимні фото та вступати з ними в "доросле" онлайн-листування.

Вистачає таких історій і в Україні. Український фотограф протягом багатьох років створював матеріали із сексуальним насиллям над дітьми 6-16 років. Знайомства починались у соціальних мережах, дівчаткам пропонували зробити фотосесію та стати моделлю. Фактично зйомки були занадто відвертими та насильницькими. Кіберполіція знайшла матеріали, ідентифікувала злочинця та врятувала дітей. Але для цього знадобився тривалий час, а психологічні травми, отримані від "спілкування" з насильником, навіть після терапевтичних психологічних сеансів залишають глибокий слід у житті постраждалих дітей.

Сексуальне насильство над дітьми в інтернеті може бути підготовкою до злочину в офлайн. Так, у 2019р. українська поліція розслідувала справу про зґвалтування двох підлітків, що стало наслідком їх знайомства в Instagram.

Що потрібно знати про сексуальне насильство над дітьми в інтернеті

Почнемо із тлумачення термінів, що характеризують прояви такого насильства.

Кібергрумінг - налагодження довірливих відносин з дитиною з метою подальшого сексуального насильства в інтернеті чи офлайн. Наразі в Україні не вважається (?!) злочином.

Секстинг - це обмін сексуальними повідомленнями - фото чи відео - із використанням засобів зв'язку. Тобто надсилання в месенджерах чи соціальних мережах, чатах онлайн-ігор тощо. Чому діти стають легкою здобиччю при цьому - існує ряд причин:

по-перше, багато з підлітків легковажно вважає це безпечним способом продемонструвати свою сексуальність, отримати "компліменти" у вигляді "лайків".

Небезпека полягає в тому, що в якийсь момент втрачається контроль над надісланим контентом. Адже видалити зображення може бути технічно складно, а інші користувачі можуть зберігати їх та використовувати на власний розсуд;

по-друге, це може бути одним із способів вираження довіри та симпатії до того, кому діти надсилають свої повідомлення. У результаті іноді такі дії продовжуються з примусу або через шантаж. Про це теж треба завжди пам'ятати.

Наразі статистики щодо секстингу в Україні немає. Але на діючу гарячу лінію в 2018 році потрапило понад 2 800 звернень, що стосувались цієї проблеми.

Сексторшен - налагодження довірливих стосунків з дитиною з метою отримання інтимних фото чи відео із подальшим шантажем розповсюдити ці матеріали з метою отримання грошей від дитини чи вимагання більш інтимного матеріалу для продажу. У попередньому прикладі з фотографом дівчинка-підліток, яку шантажували її фотографіями, побоюючись оприлюднення своїх світлин, привела на такі ж зйомки шестилітню сестричку.

Особливістю сексуального насильства над дітьми в інтернеті є те, що матеріали стають публічними і транслюються по всьому світу. А кожен новий перегляд подібного відео - це нове ґвалтування дитини, не кажучи про коментарі та відгуки. Наслідки таких дій - смертельні ризики для дітей, у яких ослаблена і нестійка психіка. Мало того, що це психологічна травма на все життя, яка накладає відбиток на вже дорослу долю людини, але часто, у разі відсутності кваліфікованої допомоги, вчасного виявлення таких випадків, є і причиною дитячих суїцидів.

Українські інституції і світовий досвід боротьби проти сексуального насильства над дітьми

Це питання залишається серйозною транснаціональною проблемою для більшості країн світу. Багато інституцій, у т. ч. міжнародних, залучено до діяльності із запобігання онлайн - насильству дітей. Одним із світових майданчиків обміну досвідом і вироблення спільних рішень для розв'язання цієї проблеми став Глобальний саміт у Аддис-Абебі (Ефіопія), організований WeProtect у партнерстві з Африканським Союзом і урядом Великої Британії. Там зібралися прем'єр-міністри, міністри, лідери провідних технологічних компаній, представники найбільших міжнародних некомерційних організацій - практично всі світові лідери під одним дахом. Були представники і від Міністерства цифрової трансформації України, бо ж для нашої держави це необхідність. Адже, за даними фонду Internet Watch Foundation, Україна посідає 7-ме місце у світі за розповсюдженням дитячої порнографії у всесвітній мережі, а за даними Інтерполу, український ринок порнографічної продукції оцінюється у 100 млн. доларів на рік.

Проте на рівні держави почали напрацьовуватись конкретні рішення щодо даного питання лише останні 5 років, хоча вона з 2012 року є стороною Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства (Лансаротська конвенція). Але ми суттєво відстаємо від того, що є в інших країнах - в Австралії, Британії, США. І до війни вже були зроблені перші кроки.

У січні 2020 року у тестовому режимі запущена національна онлайн-платформа з цифрової грамотності - "Дія. Цифрова освіта", на якій можна пройти безкоштовні курси, орієнтовані на різні цільові аудиторії - вчителів, лікарів, батьків, людей поважного віку тощо. Зокрема, для батьків функціонувув курс " Онлайн-безпека дітей ".

Розроблена "Національна стратегія захисту дітей у цифровому середовищі до 2025 року".

На сайті https://stop-sexting.in.ua/send/ запрацював портал повідомлень про матеріали, що зображують сексуальне насильство над дітьми. Ці повідомлення допомагають захистити дітей та не допустити подальшої сексуальної експлуатації. Видалення матеріалів, які зображують сексуальне насильство над дітьми для зменшення повторної травматизації постраждалих є важливим кроком. Із надсиланням інтимних фото розпочинаються перші загрози. Дитина думає, що надсилає фото однолітку інтернет-другу, якого не бачила офлайн. Тим часом по той бік екрана можуть ховатися злочинці, які у соціальних мережах чи онлайн-іграх вдають із себе підлітків. Крім того, такі фото можуть використовувати й однолітки для кібербулінгу. Важливо пам'ятати: контент, який потрапляє в інтернет, майже неможливо видалити, а отже, такі фото та відео можуть переслідувати дитину і через багато років.

Що робити, якщо дитина надіслала оголені фото?

1. Дитина, яка зіштовхнулася з онлайн-ризиком, потребує підтримки без осуду чи критики. Обов'язково подякуйте їй за довіру та підтримайте.

2. Для збереження доказів дитина має зробити скрін листування, де видно, кому і коли були надіслані матеріали. Це потрібно зробити до того, як вжито заходів для видалення таких матеріалів, адже скріни стануть доказами у кримінальному процесі.

3. Прибрати фото- чи відеоматеріали з мережі доволі непросто і важливо зупинити поширення такого контенту через видалення зображень: у діалогах дитини; у хмаросховищах, на пристроях, у діалогах та групах; у соціальних мережах через звернення до адміністрації ресурсу.

Запущені гарячі лінії (так звані "телефони довіри") для психологічної підтримки жертв насильства. Їх можна знайти на сайті. Зокрема, для молоді і дітей функціонує Національна гаряча лінія 0 800 500 225 (з мобільного або стаціонарного телефону) або 116 111 (з мобільного). Там можна анонімно отримати підтримку і поради щодо проблем в особистих стосунках, булінгу, непорозумінь з батьками, насильства чи жорсткого поводження. Крім того, дорослі можуть проконсультуватися з психологами, юристами та соціальними працівниками щодо випадків порушення прав дитини.

Як грамотно обговорювати проблему сексуального насильства над дітьми

Навесні 2021 року були оприлюднені дані дослідження, проведеного МБО "Служба порятунку дітей" у партнерстві з Офісом дитячого омбудсмена, які показали, що впродовж останнього року майже 25% дітей потрапляли в ситуації, пов'язані з сексуальним насильством чи експлуатацією в інтернеті. Тобто, кожна п'ята дитина отримувала через інтернет пропозиції відправити свою відверту фотографію. Незнайомі люди напрошуються у друзі. Часто діти не бачать своїх онлайн-співрозмовників, не знають, як поводитися з ними. Все це вимагає роз'яснювальної роботи, як серед дітей, так і серед педагогів. Не всі батьки, вчителі підготовлені до сприйняття такої інформації. Про це говорить і факт бурхливої реакції з боку дорослих на введення в школі предмета "Статеве виховання". Але, як бачимо, у наш час це стає необхідністю, однією з умов безпеки. Сексуальна освіта - це шлях до подолання сексуального насильства над дітьми. Отже, говорити з дітьми про сексуальне насильство в інтернеті потрібно. Адже першим кроком постраждалої дитини буде звернення за допомогою до когось, кому вона довіряє, наприклад, до батьків, близького члена сім'ї чи іншого дорослого, якому вона довіряє; у школі - до психолога, спортивного тренера чи улюбленого вчителя.

Рекомендації щодо проведення розмови з дітьми про сексуальне насильство онлайн
Якщо це сталося

Вмійте вислухати. Чому він/вона не хоче повідомити про те, що він/вона зазнає кібербулінгу? Як вони почуваються? Скажіть їм, що вони не зобов'язані офіційно повідомляти про те, що відбувається, але важливо поговорити з кимось, хто може допомогти.

Пам'ятайте: дитина відчуває себе незахищеною. Будьте добрими до неї. Допоможіть їй продумати, що вона може сказати і кому. Пропонуйте піти з нею, якщо вона вирішить повідомити про булінг чи шантаж. Найголовніше, нагадайте їй, що ви підтримуєте і хочете допомогти.

Спілкування має бути невимушеним, а не проходити як моралізаторство чи лекція. В інтимній атмосфері, без присутності чужих людей. Щоб дитина відчувала себе комфортно і безпечно. Не обов'язково у шкільному приміщенні. Це може бути під час прогулянки парком, за кавою, в автомобілі , тощо.

Ви маєте підготуватися до цієї розмови, адже дитині важко буде сформулювати те, що сталося, важко розпочати таку розмову. Тоді ви мусите взяти ініціативу в свої руки. А для цього ознайомтесь з додатками, якими користуються діти, щоб мати уявлення про факт бесіди, з навчальними ресурсами, які підкажуть вам, як діяти і вести розмову

При розмові уникайте важких формулювань. У пригніченому стані литина навряд чи буде розмірковувати над їх змістом. Складні теми обговорюйте просто. Добирайте аналогії з дитячого досвіду. Проте не уникайте таких слів як порнографія, сексуальність, молодіжного сленгу. Це наблизить дитину до розуміння, що ви орієнтуєтесь у її проблемах. Особливо, якщо ви розмовляєте зі старшими підлітками. Вони повинні побачити у вас друга, але з більшим життєвим досвідом, який знає, як можна вийти зі скрутної ситуації. Тон розмови має бути товариським, але не фамільярним.

Уникайтезвинувачень, категоричних суджень. Покажіть, що кожна людина має право на помилку. І головне у такій ситуації - шукати вихід і не здаватися ( притча про дві жаби і глечик з водою), не боятися звернутись за допомогою і зробити правильні висновки з того, що сталося

Важливо! Якщо нічого не робити, людині ( а тим більше, підлітку) може здаватися, що всі налаштовані проти нього або що всім байдуже. Ваші слова підтримки можуть мати вирішальне значення.

Люди, які стали жертвами будь-якої форми насильства, включаючи кібербулінг, мають право на справедливість та притягнення кривдника до відповідальності.

Куди можна звернутись за спеціалізованою допомогою

Гаряча лінія для жертв домашнього насильства

15-47 (з мобільного чи стаціонарного телефону)

Гаряча лінія працює на базі Урядового контактного центру, аби надавати психологічну допомогу потерпілим від домашнього насильства жінкам, чоловікам і дітям. Сервіс доступний цілодобово. Дзвінки є безкоштовними зі стаціонарних та мобільних телефонів, анонімними та конфіденційними.

Національна гаряча лінія з попередження домашнього насильства, торгівлі людьми та ґендерної дискримінації

0 800 500 335 (з мобільного або стаціонарного телефону) або

116 123 (з мобільного)

Громадська міжнародна правозахисна організація Ла Страда-Україна надає безкоштовну, цілодобову та анонімну допомогу тим, хто піддається фізичному, психологічному, сексуальному чи економічному насильству. Постраждалі можуть отримати психологічну підтримку та консультації щодо того, як знайти безпечний вихід із складної ситуації.

Консультації можна також отримати онлайн:

Skype: @lastrada-ukraine

Facebook: @lastradaukraine

Telegram: @NHL116123

Email: [email protected]

Національна гаряча лінія для дітей та молоді

0 800 500 225 (з мобільного або стаціонарного телефону) або

116 111 (з мобільного)

Консультації можна також отримати онлайн:

Instagram: @childhotline_ua

Facebook: @childhotline.ukraine

Telegram: @CHL116111

0 800 213 103 (зі стаціонарних та мобільних телефонів)

Дорослі та діти постраждалі від домашнього насильства, люди, які опинилися у складних життєвих обставинах, люди з інвалідністю чи малозабезпечені сім'ї, внутрішньо переміщені особи, учасники бойових дій можуть безоплатно отримати правову інформацію, консультації і роз'яснення з правових питань, допомогу зі складення заяв, скарг, інших документів правового характеру (крім процесуальних), а також допомоги у доступі до вторинної правової допомоги та медіації.

Урядова консультаційна лінія х питань безпеки дітей в інтернеті

15-45*3

Лінія створена із метою підвищення рівня обізнаності дітей, батьків та осіб, що їх замінюють, а також спеціалістів, які працюють у контакті із дітьми щодо попередження та реагування на ризики, із якими діти можуть зіткнутися в Інтернеті. Також дорослі можуть отримати кваліфіковані консультації щодо особливостей технічних налаштувань додатків, якими діти користуються в цифровому середовищі. Орієнтована, в першу чергу, на дітей, які зіштовхнулись із проблемами онлайн, та на дорослих, чиї діти мають проблеми в мережі Інтернет. Проте зателефонувати та отримати консультацію може кожен, хто цікавиться питаннями захищеності дитини в Інтернеті.

Teenergizer - це рух, який об'єднав підлітків з регіону Східної Європи та Центральної Азії. На платформі можна отримати психологічну підтримку у разі дискримінації у всіх його проявах, включаючи сферу ВІЛ. Унікальність Teenergizer у тому, що проекти для підлітків придумують та втілюють самі підлітки. Для підлітків 12 - 18 років.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сексуальне насильство над дитиною в Інтернеті

# data[].attributes.attachment_link.description
Кожні 5 хвилин в інтернеті фіксується сторінка, що зображує сексуальне насильство над дитиною. Сексуальний контент в інтернеті потрапляє на очі дітям вже у віці шести років. Страшно? Незрозуміло? І це лише верхівка айсбергу. Завдання батьків і педагогів - убезпечити дітей від сексуального насильства в інтернеті. Зробити вам це допоможуть наші поради.

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОРАДНИК для дітей НМЦ ЦЗ та БЖ

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОРАДНИК - Дії населення НМЦ ЦЗ та БЖ

# data[].attributes.headline
Дії населення в умовах надзвичайних ситуацій воєнного характеру 

# data[].attributes.subject
Дії населення в умовах надзвичайних ситуацій воєнного характеру 

# data[].attributes.headline
БЕЗПЕЧНИЙ ІНТЕРНЕТ: інформаційний КЕЙС

# data[].attributes.subject
БЕЗПЕЧНИЙ ІНТЕРНЕТ: інформаційний КЕЙС

# data[].attributes.body
https://cyber.bullyingstop.org.ua/

- Пам`ятка безпечного користування інтернетом- https://sites.google.com/site/bezpechniyinternet/pam-atka-bezpecnogo-koristuvanna-internetom
- Пам'ятка для учнів про безпечний інтернет - https://vseosvita.ua/library/pamatka-dla-ucniv-pro-bezpecnij-internet-410625.html
- Пам'ятка для учнів " Основні правила безпечного ...- https://vseosvita.ua/library/pamatka-dla-ucniv-osnovni-pravila-bezpecnogo-koristuvanna-internetom-158861.html
- Правила безпечної роботи в Інтернеті | Аудіо ПАМ'ЯТКА до ...- https://www.youtube.com/watch?v=Y4m6KFj2vI8

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Стрімкий розвиток інформаційних та комунікаційних технологій безпосередньо впливає на забезпечення та дотримання прав людини. Цифрове середовище створює унікальні можливості для реалізації права на освіту, участі в управлінні державними справами, свободу вираження поглядів та доступу до інформації. Водночас, окрім можливостей, розвиток технологій супроводжується й ризиками дотримання прав людини.

Вразливими до ризиків, що несуть інформаційні та комунікаційні технології, також є діти. Адже, перебуваючи в онлайн, не всі вони знають про правила безпеки в Інтернеті, а також про загрози та реальність їх наслідків у мережі. Тому діти можуть опинитись у ситуації кібербулінгу.

Кібербулінг - це знущання, приниження, агресивні напади, які здійснюють за допомогою різних гаджетів (зокрема телефонів), з використанням інтернету, будь-яких електронних (цифрових) технологій.

За даними дослідження, проведеного дитячим фондом ООН (ЮНІСЕФ) у 2018 році, серед 10-17-річних українців кожен п'ятий підліток визнає себе жертвою онлайн-знущань.
Дізнатись більше

У нашому законодавстві є визначення поняття "булінг" та передбачена адміністративна відповідальність за цькування в школі у вигляді штрафів, громадських робіт. Але попри те, що у визначення "булінг" у національному законодавстві включено компонент "електронні комунікації", пропоновані Законом заходи все-таки є недостатніми.

Поділяючи стурбованість через проблему кібербулінгу й недосконалість законодавства, команда Міжнародного фестивалю документального кіно про права людини Docudays UA у березні 2019 року започаткувала Всеукраїнську кампанію проти кібербулінгу.

Наша мета - зменшити прояви кібербулінгу через інформування суспільства та адвокатування змін до державної політики у сфері прав людини.

Для подолання викликів правам дитини в цифровому середовищі потрібна не лише ефективна державна політика, а й розуміння та усвідомлення проблеми батьками, дітьми та освітянами.

Тож, ми відкриті до діалогу, співпраці та ділимося своїми напрацюваннями!

Ми створили буклет для батьків та дітей, який пояснює, як розпізнати кібербулінг і куди звертатися дітям та/чи батькам дітей, які опинились у ситуації кібербулінгу. Буклет розповсюджується під час Мандрівного фестивалю Docudays UA та на різних просвітницьких і публічних заходах. А згодом буклет буде доступний для всіх в електронному вигляді.

Щоб привернути увагу до проблеми кібербулінгу, ми провели Всеукраїнський дитячий конкурс "Кібербулінг. Як перестав(ла) бути жертвою" й нагородили переможців конкурсу.

Разом з Українською Гельсінською спілкою з прав людини (УГСПЛ) запропонували механізм отримання кваліфікованої юридичної допомоги дітям та/чи батькам дітей, які опинились у ситуації кібербулінгу, яким, за потреби, може скористатись кожен.

Зараз триває Всеукраїнський конкурс проєктів документальних анімаційних роликів "Кібербулінг. Як я перестав/перестала бути жертвою". І у грудні 2019 року ми презентуємо 3 документальних анімаційних ролики про успішний досвід протидії кібербулінгу. Ролики будуть у вільному доступі, тож їх зможуть використовувати, зокрема, освітяни в розмовах з підлітками про кібербулінг.

Наша команда впевнена, що реалізація Кампанії зробить максимально безпечним використання інформаційних технологій для дітей.

Робімо разом онлайн-простір безпечним для дітей!

Приєднуйтеся: стежте за нашими новинами на офіційній сторінці Кампанії у фейсбук та беріть участь у наших активностях!

Інформаційний буклет

буклет для батьків та дітей, який пояснює, як розпізнати кібербулінг, а головне - куди звертатися, якщо дитина опинилась у ситуації кібербулінгу

Аналітичні звіти

У новому дослідженні експерт(к)и Всеукраїнської кампанії проти кібербулінгу Docudays UA проаналізували ситуацію із кібербулінгом в Україні, українське та міжнародне законодавство, найкращі світові практики з попередження і протидії онлайн-цькуванню.

Мета огляду - окреслення стану справ з протидії кібербулінгу та кібергрумінгу в Україні на основі аналізу відповідності національного законодавства міжнародним та регіональним стандартам.

Куди можна звернутись у разі кібербулінгу

УГСПЛ

Docudays UA спільно з Українською Гельсінською спілкою з прав людини (УГСПЛ) пропонують кваліфіковану юридичну допомогу дітям та/чи батькам дітей, які опинились у ситуації кібербулінгу.
Якщо ви страждаєте від постійних образ в Інтернеті; ваш акаунт зламали та поширили особисті дані; чи ви наразилися на інші небезпеки в мережі - звертайтеся по правову допомогу.
Телефони київської приймальні УГСПЛ: (044) 383 9519, 094 928 6519. Працює в будні з 10:00 до 18:00.
Мешканці інших регіонів України за цими самими номерами можуть дізнатися адреси найближчих до них приймалень УГСПЛ, куди можна звернутися по допомогу.

Національна дитяча "гаряча" лінія

Професійні психологи і юристи Національної дитячої "гарячої" лінії допоможуть розібратися зі складнощами й вирішити будь-яку твою проблему, в тому числі, пов'язану з цькуванням в онлайні.
Безкоштовний номер: 0 800 500 225 або короткий номер: 116 111 (безкоштовно з усіх мобільних). Лінія є анонімною та конфіденційною.Працює в будні з 12:00 до 16:00.

Поліція

Можна звернутися до поліції за номером 102 (цілодобово).

Правова допомога

Якщо потрібна правова допомога чи порада, звертайтеся до найближчого місцевого центру чи бюро правової допомоги, дізнавшись контакти на сайті legalaid.gov.ua.
Єдиний контакт-центр. Можна зателефонувати та проконсультуватися у фахових юристів, як поводитися, щоб бути в безпеці: 0 800 213 103. Номер працює цілодобово - безкоштовно в межах України.

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини

Не отримали потрібного тобі захисту? На захисті ваших прав - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Електронна пошта, фейсбук-сторінка, телефони: 8 800 501 720, (044) 253 7589

ОСВІТНІЙ ОМБУДСМЕН

Якщо ви учень чи студент, батьки здобувача освіти, вчитель чи викладач або інший учасник освітнього процесу і ваші права порушили, зокрема ви постраждали від кібербулінгу, Служба освітнього омбудсмена допоможе їх захистити та надасть необхідну юридичну та психологічну підтримку.

Подати звернення щодо порушених прав можна на вебсайті https://eo.gov.ua/. Facebook сторінка освітнього омбудсмена.

За підтримки

# data[].attributes.attachment_link.title
Кампанія проти кібербулінгу | Всеукраїнська ініціатива

# data[].attributes.attachment_link.description
Стрімкий розвиток інформаційних та комунікаційних технологій безпосередньо впливає на забезпечення та дотримання прав людини. Цифрове середовище створює унікальні можливості для реалізації права на освіту, участі в управлінні державними справами, свободу вираження поглядів та доступу до інформації. Водночас, окрім можливостей, розвиток технологій супроводжується й ризиками дотримання прав людини.

# data[].attributes.headline
МБО Служба порятунку дітей

# data[].attributes.subject
МБО Служба порятунку дітей

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/stopchildrenviolence/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Якщо ви побачили контент зі сценами сексуального насильства над дітьми,
будь ласка, не мовчіть.
Ви можете відправити повідомлення через Портал наших партнерів у Великобританії - громадської організації Internet Watch Foundation (IWF).
Це інтернет-портал повідомлень про матеріали, що зображують сексуальне насильство
над дітьми.
Портал працює як лінія звітування: знаходячись в Україні Ви можете повідомити про контент сексуального насильства над дітьми, який Ви виявили в інтернеті.
Далі скарга надходить до наших фахівців, які працюють з українськими провайдерами над тим, щоб вилучити цей контент.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мбо служба порятунку дітей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
служба порятунку дітей

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
сексуальне насильство над дітьми

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
сексуальное насилие над детьми

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
противодействие сексуальному насилию над детьми

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
протидія сексуальному насильству над дітьми

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тільки не мовчи

# data[].attributes.attachment_link.title
МБО Служба порятунку дітей

# data[].attributes.attachment_link.description
Якщо ви побачили контент зі сценами сексуального насильства над дітьми, будь ласка, не мовчіть. Ви можете відправити повідомлення через Портал наших партнерів у Великобританії - громадської організації Internet Watch Foundation (IWF). Це інтернет-портал повідомлень про матеріали, що зображують сексуальне насильство над дітьми.

# data[].attributes.headline
Що ми знаємо про торгівлю людьми?

# data[].attributes.subject
Що ми знаємо про торгівлю людьми?

# data[].attributes.body
Добірка соціальних роліків:
- Трудова експлуатація всередині країни- https://www.youtube.com/watch?v=WAFFYGrMwCk
-Дитина не товар!- https://youtu.be/Ad7KDKWTi48
- Продаж дитини- https://youtu.be/8ZbQCJoXfvQ
- Втягнення у жебракування- https://youtu.be/6voBKopUvcU
- Працевлаштування за кордоном- https://youtu.be/OPH_mAdZ2SE
- Сексуальне рабство- https://youtu.be/yo1jElCHojU
- Життя на продаж- https://youtu.be/c7uMWQ6uuHQ
- Торгівля людьми - злочин!- https://youtu.be/O4Jcge2u0pI
- Зупини торгівлю людьми!- https://youtu.be/ovo-kJhcrL0

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Північно-Східне МУ Державної служби з питань праці

# data[].attributes.attachment_link.title
Трудова експлуатація всередині країни

# data[].attributes.headline
Протидія торгівлі людьми в Україні в період війни

# data[].attributes.subject
Протидія торгівлі людьми в Україні в період війни

# data[].attributes.body
https://naurok.com.ua/prezentaciya-protidiya-torgivli-lyudmi-v-ukra-ni-v-period-viyni-310476.html

- Протидія торгівлі людьми - https://kyivcity.gov.ua/kyiv_ta_miska_vlada/struktura_150/vikonavchiy_organ_kivsko_misko_radi_kivska_miska_derzhavna_administratsiya/sluzhba_u_spravakh_ditei_ta_simi/protidiya_torgivli_lyudmi/
- Протидія торгівлі людьми в умовах війни: захист українців в ...- http://surl.li/gblng
- Протидія торгівлі людьми: правила безпеки- https://nyiregyhaza.mfa.gov.ua/konsulski-pitannya/protidiya-torgivli-lyudmi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
30 липня в усьому світі відзначається Всесвітній день протидії торгівлі людьми. Він був започаткований у 2013 році Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй з метою підвищення рівня поінформованості громадян стосовно глобальної проблеми торгівлі людьми і привернення уваги до важкого становища жінок, чоловіків і дітей, які стали жертвами цього злочину, а також заохочення людей активно допомагати постраждалим і протидіяти торгівлі людьми. З початку російської військової агресії з України вимушено виїхали вже понад 5 мільйонів людей, більша частина з них - жінки та діти. Щоб убезпечити себе від такого становища громадянам України, які є біженцями, та тим, які шукають тимчасового захисту, по приїзду у відповідну країну, необхідно невідкладно зареєструватися на тимчасове проживання.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Турмій Лілія Анатоліївна

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація "Протидія торгівлі людьми в Україні в період війни"

# data[].attributes.attachment_link.description
30 липня в усьому світі відзначається Всесвітній день протидії торгівлі людьми. Він був започаткований у 2013 році Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй з метою підвищення рівня поінформованості громадян стосовно глобальної проблеми торгівлі людьми і привернення уваги до важкого становища жінок, чоловіків і дітей, які стали жертвами цього злочину, а також заохочення людей активно допомагати постраждалим і протидіяти торгівлі людьми.

# data[].attributes.headline
Протидія торгівлі людьми

# data[].attributes.subject
Протидія торгівлі людьми

# data[].attributes.body
https://www.msp.gov.ua/timeline/Protidiya-torgivli-lyudmi.html

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Міністерство соцiальної політики України

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство соцiальної політики України. Протидія торгівлі людьми - Міністерство соціальної політики України

# data[].attributes.attachment_link.description
Офіційний сайт

# data[].attributes.headline
ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ

# data[].attributes.subject
ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ

# data[].attributes.body
- ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ- https://www.youtube.com/watch?v=lLuiY28BcJc
- ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ-  https://www.youtube.com/watch?v=PT2vYbRc8so

# data[].attributes.headline
ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ

# data[].attributes.subject
ПРОТИДІЯ ТОРГІВЛІ ЛЮДЬМИ

# data[].attributes.body
https://mon.gov.ua/ua/osvita/pozashkilna-osvita/vihovna-robota-ta-zahist-prav-ditini/protidiya-torgivli-lyudmi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Торгівля людьми - здійснення з метою експлуатації вербування, перевезення, передачі, приховування чи отримання людей шляхом погрози силою або її застосування чи інших форм примусу, викрадення, шахрайства, обману, зловживання владою чи вразливістю стану або шляхом підкупу у вигляді платежів чи вигод для одержання згоди особи, яка контролює іншу особу. Таке визначення торгівлі людьми дає "Протокол з попередження торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми", який доповнює Конвенцію ООН про боротьбу з транснаціональною організованою злочинністю.

вербування;

перевезення;

передача;

усиновлення (удочеріння) у комерційних цілях, використання в порнобізнесі;

використання у військових конфліктах;

залучення до злочинної діяльності;

трансплантація чи насильницьке донорство;

примус до заняття проституцією;

рабство і ситуації, подібні до рабства;

примусова праця;

залучення в боргову кабалу;

використання шантажу, погроз, насильства.

Лист МОН № 1/3663-22 від 25.03.2022 "Щодо запобігання торгівлі людьми в умовах воєнної агресії" Статистика
Протягом 2019 року Мінсоцполітики встановлено статус особи, яка постраждала від торгівлі людьми, 185 громадянам. Серед осіб, яким встановлено зазначений статус, 53 жінок, 119 чоловіків та 13 дітей (3 хлопчиків та 10 дівчаток).

Протягом зазначеного періоду 65 осіб постраждало від торгівлі людьми в Україні, 120 осіб - від торгівлі людьми за кордоном.

За видами експлуатації 85 осіб постраждало від трудової експлуатації, 40 осіб втягнуто у злочинну діяльність, 37 осіб від сексуальної експлуатації, 17 осіб використано у збройних конфліктах, 3 осіб використано у порнобізнесі, 1 особу залучено до жебракування, 1 особа постраждала від змішаної експлуатації (трудова та сексуальна експлуатації), 1 дитину було продано третім особам.

Починаючи з 2000 року за допомогою до громадських організацій звернулись понад 15 тисяч українців, які постраждали від торгівлі людьми.

Матеріали для педагогів

Громадська спілка " А21 Україна " - міжнародна неприбуткова організація, місією якої є скасування рабства, підготувала матеріали для педагогів щодо протидії торгівлі людьми.

Серед матеріалів є профілактичний семінар та додатки до нього щодо запобігання ризику втягнення молоді до ситуацій торгівлі людьми. Семінар допоможе педагогам працювати над підвищенням психологічної готовності молоді протистояти викликам, що можуть призвести до потрапляння в ситуації експлуатації та втягнення в злочинну діяльність. У додатках є інтерактивні заняття, ігри та відео для старших школярів.
Презентаційні матеріали учасників круглого столу за результатами Всеукраїнського моніторингового дослідження стану виконання у системі освіти законодавства щодо протидії торгівлі людьми, який відбувся 28 лютого 2019 року в Міністерстві освіти і науки України:

# data[].attributes.attachment_link.title
Міністерство освіти і науки України - Протидія торгівлі людьми

# data[].attributes.attachment_link.description
Торгівля людьми - здійснення з метою експлуатації вербування, перевезення, передачі, приховування чи отримання людей шляхом погрози силою або її застосування чи інших форм примусу, викрадення, шахрайства, обману, зловживання владою чи вразливістю стану або шляхом підкупу у вигляді платежів чи вигод для одержання згоди особи, яка контролює іншу особу.

# data[].attributes.headline
Пубертат: відеокампанія з сексуальної освіти для підлітків та молоді

# data[].attributes.subject
Пубертат: відеокампанія з сексуальної освіти для підлітків та молоді

# data[].attributes.body
https://znayshov.com/News/Details/pubertat_videokampaniia_z_seksualnoi_osvity_dlia_pidlitkiv_ta_molodi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
UNFPA, агенція ООН з сексуального і репродуктивного здоров'я, створила діджитальний анімаційний серіал "Пубертат". У ньому головний герой на ім'я Пубертат переживає кризу підліткового віку й долає її виклики.
Згідно зі статистикою опитувань, що проводилися у 2018 році 23% українських підлітків, що вперше мають статеві контакти, не використовують контрацепцію. Такі дані проведеного дослідження "Здоров'я та поведінкові орієнтації учнівської молоді України". Згідно з ним, сексуальний дебют відбувається в 14,4 роки у хлопців та в 15,1 роки у дівчат.

Пубертат - і назва серіалу, і ім'я головного героя, що фігурує в кожному ролику. Незграбний, сором'язливий і дотепний, він не має гендеру та статі та постійно змінює свою форму.

" Це персонаж, що відображає внутрішній світ підлітка. Навіть не період - стан. Коли на все реагуєш гостро, коли хочеться луснути від злості, а вже за секунду перетворитися на невидимку. Ми всі були на цій емоційній гойдалці. Тому й відобразили усі коливання буквально ", - зазначає Оксана Гончар, керывниця творчоъ групи агенції, спільно з якою розробили проєкт.

У країнах, де сексуальній освіті приділяють значну увагу, ці показники нижчі: наприклад, у Данії, де сексуальне виховання починають ще з дитячого садка, лише 8% 15-річних дітей мають статевий контакт без контрацепції. Як і в Естонії, значущі суспільні зміни відбулися після того, як у 1990-х роках у шкільну програму було введено обов'язкову шкільну сексуальну освіту. Зокрема, поліпшення стосувалися випадків підліткової вагітності, використання контрацепції та презервативів, зареєстрованих випадків ІПСШ та знань, пов'язаних із сексуальністю.

Тож UNFPA, Фонд ООН у галузі народонаселення в Україні за підтримки Естонії запустили в Україні кампанію про те, чого так не вистачає в школі та лише зрідка обговорюється з батьками - сексуальну освіту. Кампанія стосуватиметься важливих тем, які перетинаються, але не обмежуються, сексуальністю. Серед них - підліткові комплекси, тіло, гігієну, стосунки, медійну грамотність, безпеку, гендерну рівність, права й внутрішні переживання

У кампанії вже є три ролики, кожний сюжет присвячено конкретній темі. Пубертат переживає досвід порушення особистих фізичних кордонів у ліфті та вчиться розповідати про це близьким, вперше стикається з неприємними запахами тіла і вчиться любити свої чудові вуха.

Сторінка проєкту в Instagram

# data[].attributes.attachment_link.title
Пубертат: відеокампанія з сексуальної освіти для підлітків та молоді

# data[].attributes.attachment_link.description
UNFPA, агенція ООН з сексуального і репродуктивного здоров'я, створила діджитальний анімаційний серіал "Пубертат". У ньому головний герой на ім'я Пубертат переживає кризу підліткового віку й долає її виклики.

# data[].attributes.headline
Правила, які допоможуть запобігти конфліктам у класі | Психологічна підтримка педагогів

# data[].attributes.subject
Правила, які допоможуть запобігти конфліктам у класі | Психологічна підтримка педагогів

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=bdTtBb7o3yU

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Державна служба якості освіти України

# data[].attributes.attachment_link.title
Правила, які допоможуть запобігти конфліктам у класі | Психологічна підтримка педагогів

# data[].attributes.body
https://pro-op.com.ua/article/641-nstruktsya-z-bezpeki-jittdyalnost-pd-chas-karantinu#anc_1

- ІНФОРМАЦІЙНИЙ КОМІКС ДЛЯ ДІТЕЙ У ВОЄННИЙ СТАН: ЗАХИСНИК УКРАЇНИ ЗНАЙОМИТЬ ДІТЕЙ ІЗ ЛІКАРЯМИ- https://mon.gov.ua/ua/news/informacijnij-komiks-dlya-ditej-u-voyennij-stan-zahisnik-ukrayini-znajomit-ditej-iz-likaryami
- Вправи та ігри, щоб допомогти дитині зняти стрес- https://znayshov.com/News/Details/vpravy_ta_ihry_shchob_dopomohty_dytyni_zniaty_stres
-

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Довідник спеціаліста з охорони праці

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Інструкція з безпеки життєдіяльності учнів під час карантину встановлює правила поведінки учасників освітнього процесу поза межами навчального закладу. За потреби ви можете змінити або доповнити її відповідно до ситуації.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645- ІІІ "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Температурний скринінг: як підтвердити документами, що ви зробили все, що треба

Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

В Україні через загрозу поширення Covid-19 Уряд продовжив карантин до 30 квітня 2021 року і встановив 4 рівні епіднебезпеки та показники їх визначення. Раз на 7 днів Державна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій приймає рішення про встановлення на території регіону або окремих адміністративно-територіальних одиниць регіону рівня епідемічної небезпеки "жовтий", "помаранчевий" або "червоний". "Зелений" рівень дозволяє переглянути підходи до протиепідемічних обмежень у бік пом'якшення.

Через поширення нового штаму коронавірусу все більше регіонів переходять в "червону" зону епідемічної небезпеки. На території регіонів, для яких встановлено такий рівень, забороняється відвідування закладів освіти незалежно від форми власності, крім відвідування дітьми закладів дошкільної освіти, спеціальних закладів освіти та 1-4 класів закладів загальної середньої освіти.

У статті ви знайдете актуальну та корисну інформацію про правила поведінки та техніку безпеки учнів під час карантину.

Загальні положення

1.1. Інструкція з безпеки життєдіяльності (далі - Інструкція з БЖД) поширюється на всіх учасників навчально-виховного процесу під час перебування на карантині.

1.2. Інструкція з БЖД під час карантину розроблена відповідно до таких нормативних актів:

Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затверджене Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 № 1669;

Правила дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306;

Правила пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 15.08.2016 № 974.

Вимоги безпеки життєдіяльності учнів під час карантину

2.1. Під час карантину, перебуваючи на вулиці й ставши учасником дорожньо-транспортного руху, потрібно чітко дотримуватися правил дорожнього руху:

рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, притримуючись правого боку, обережно по слизькій дорозі, особливо під час ожеледиці. Взуття має бути зручним, підбори - низькими;

за межами населених пунктів, рухаючись узбіччям чи краєм проїжджої частини, йти назустріч руху транспортних засобів;

переходити проїжджу частину тільки по пішохідних переходах, зокрема підземних і наземних, а за їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч;

у місцях із регульованим рухом керуватися тільки сигналами регулювальника чи світлофора;

виходячи на проїжджу частину з-за транспортних засобів, упевнитись, що не наближаються інші транспорті засоби, бути особливо уважним і обережним, особливо при використанні одягу з капюшоном;

чекати на транспортний засіб тільки на посадкових майданчиках (зупинках), тротуарах, узбіччях, не створюючи перешкод для дорожнього руху;

у разі наближення транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком червоного або синього кольору, чи спеціальним звуковим сигналом, треба утриматися від переходу проїжджої частини або негайно залишити її;

категорично заборонено вибігати на проїжджу частину, влаштовувати на ній або поблизу неї ігри, переходити проїжджу частину поза пішохідним переходом або встановленими місцями;

для запобігання ДТП за участю дітей категорично заборонено кататися на санчатах, ковзанах, лижах тощо на проїжджій дорозі, категорично заборонене катання з гірок із виїздом на проїжджу частину дороги;

рухатися по дорозі велосипедом можна тільки дітям, які досягли 16 років; мопеди й велосипеди повинні бути обладнанні звуковим сигналом та світлоповертачами: спереду - білого кольору, по боках - оранжевого, позаду - червоного; на голові у водія має бути захисний шолом;

для катання на інших засобах (скейтборд, самокат, ролики тощо) обирати місце на дитячих майданчиках, у парках та ін., на проїжджу частину виїжджати заборонено;

користуючись транспортним засобом, необхідно сидіти або стояти тільки в призначених для цього місцях, тримаючись за поручень або інше пристосування.

учні повинні виконувати зазначені правила, а також інші Правила дорожнього руху України.

Підприємства VS коронавірус: відповідаємо на запитання

2.2. Під час карантину, перебуваючи вдома, на вулиці, в спеціалізованих установах, приміщеннях, транспорті, учні повинні чітко виконувати правила пожежної безпеки:

не брати з собою вогненебезпечні предмети, що можуть спричинити пожежу (петарди, бенгальські вогні, феєрверки, легкозаймисті речовини тощо);

користуватися газовою плитою тільки зі спеціалізованим електричним приладом для вмикання;

заборонено застосовувати горючі матеріали; зберігати бензин, газ та інші легкозаймисті горючі рідини, приносити їх до приміщення;

у жодному разі не брати на вулиці чи в іншому місці незнайому або чужу побутову техніку, не вмикати їх у розетку вдома чи в інших установах - це може призвести до вибуху та надзвичайної ситуації;

не можна користуватися електроприладами вологими руками. У разі виявлення обірваних проводів, неізольованої проводки, іскріння проводки, негайно повідомити про це дорослому;

не збиратися біля проходів у громадських установах, входах та виходах, у приміщеннях вестибюлю;

у разі пожежної небезпеки - наявності вогню, іскріння, диму - негайно вийти на повітря (за двері, балкон) та кликати на допомогу. Викликати службу пожежної охорони за номером 101, назвавши своє ім'я, прізвище, коротко описавши ситуацію: наявність вогню, диму, кількість людей у приміщенні, свій номер телефону;

при появі запаху газу в квартирі у жодному разі не вмикати електроприлади, не користуватися стаціонарним чи мобільним телефоном, відчинити вікна, двері, перевірити приміщення, вимкнути газову плиту й вийти з приміщення;

негайно повідомити в газову службу за номером 104 чи 101 пожежну охорону; назвавши ім'я та прізвище, коротко описати ситуацію й залишити свій номер телефону.

2.3. Під час карантину, перебуваючи вдома, на вулиці, в спеціалізованих установах, громадських місцях, приміщеннях, транспорті тощо учні повинні чітко виконувати правила з попередження нещасних випадків, травмування, отруєння тощо:

категорично заборонено виходити на льодову поверхню замерзлого водоймища. Особі, яка провалилася під лід, необхідно подати мотузку, дошку, одяг, але не підходити до неї близько. Якщо лід крихкий, треба лягти на нього й проводити операцію рятування в той бік, із якого прийшла людина - в інших місцях лід може бути більш крихким. Не поспішаючи, слід допомогти людині вибратися з води, зняти мокрий одяг, зігріти, покликати на допомогу, відвести постраждалого у тепле приміщення, вжити заходів щодо недопущення обмороження;

категорично заборонено наближатися й перебувати біля будівельних майданчиків, кар'єрів, закинутих напівзруйнованих будівель для запобігання падіння будівельних матеріалів і попередження травм;

категорично заборонено вживати алкоголь, наркотичні засоби, стимулятори;

заборонено брати в руки, нюхати, їсти незнайомі дикі рослини чи паростки квітів, кущів, дерев, що може призвести до отруєння;

пересуватися обережно, спокійно. На вулиці бути обережним, дивитися під ноги, щоб не впасти в яму чи відкритий каналізаційний люк, не травмуватися через ожеледь;

не підходити на вулиці до обірваних, обвислих дротів, які стирчать, а особливо, якщо від них іде гудіння - такі дроти ще можуть бути підживлені електрострумом; не підходити до щитових, не залазити на стовпи з високовольтними проводами - можна отримати удар електрострумом від високовольтних живлень за 5 м;

бути обережним на дитячих майданчиках, у парках відпочинку: спочатку переконатися, що гойдалки чи атракціони, турніки, прилади справні, сильно не розгойдуватися й не розгойдувати інших;

не виходити на дах багатоповерхівки;

не підходити до відчинених вікон, не спиратися на перила, парапети сходинок , щоб уникнути падіння;

не спускатися в підвали будинків чи інші підземні ходи, катакомби, бомбосховища - там може бути отруйний газ;

не вступати в контакт із незнайомими тваринами для запобігання укусів від хворих на сказ тварин.

2.4. Учні повинні виконувати правила безпеки життєдіяльності під час самостійного перебування вдома, на вулиці, у громадських місцях, у друзів, у замкнутих приміщеннях:

не розмовляти й не вступати в контакт із незнайомцями, у жодному разі не передавати їм цінні речі, ключі від дому, навіть якщо вони назвалися працівниками поліції. Слід одразу кликати на допомогу й швидко йти до людей;

не підходити до автомобілів із незнайомцями, навіть якщо вони запитують дорогу. Краще відповісти, що не знаєте, і швидко йти геть;

діти мають право не відчиняти дверей дому навіть представникам правоохоронних органів. Якщо незнайомець запитує, коли повернуться батьки, слід повідомити, що незабаром - вони у сусідів, тим часом зателефонувати батькам, а двері незнайомцям не відчиняти;

слід триматися подалі від тих, хто влаштовує бійки, не брати участі в суперечках дорослих і не провокувати словами чи діями агресивну поведінку, що може призвести до бійки або травм;

не заходити в під'їзд, ліфт із незнайомими людьми; слід одразу кликати на допомогу, якщо незнайомець провокує якісь дії щодо вас. Бути уважним, оглядатися й перевіряти, чи не слідує за вами хтось під час проходу провулків, підземних переходів між домами й тунелями. Якщо за вами хтось іде, зупинитися й відійти вбік, щоб потенційний переслідувач пройшов повз вас;

не вчиняти дії, що можуть призвести до правопорушень.

2.5. Повернувшись додому, потрібно продезінфікувати мобільні засоби зв'язку, вимити руки з милом протягом не менше ніж 30 с або обробити їх антисептиком.

2.6. Надзвичайно важливо під час карантину виконувати правила із запобігання захворювань на грип, інфекційні та кишкові захворювання тощо:

уникати контакту з особами, які мають симптоми респіраторного захворювання.

при нездужанні не виходити з дому, щоб не заразити інших людей, викликати лікаря;

хворому виділити окреме ліжко, посуд, білизну;

приміщення постійно провітрювати;

у разі контакту із хворим одягати захисну маску;

не торкатися немитими руками очей, носа та рота, за потреби використовувати стерильні серветки;

хворому слід дотримуватися постільного режиму;

перед їжею мити руки з милом;

не їсти брудних овочів та фруктів, ретельно їх мити перед вживанням;

не вживати самостійно медичних медикаментів чи препаратів, не рекомендованих лікарем;

якщо ви погано почуваєтеся, а поряд нікого немає, слід викликати швидку медичну допомогу за номером 103, описавши свій стан, назвавши номер свого телефону, домашню адресу, прізвище, ім'я, а також зателефонувати батькам.

Вимоги безпеки життєдіяльності при виникненні надзвичайної або аварійної ситуації

3.1. Не панікувати, не кричати, не метушитися, чітко й спокійно виконувати вказівки працівників правоохоронних органів.

3.2. Зателефонувати батькам, коротко описати ситуацію, повідомити про місце свого перебування.

3.3. Якщо ситуація вийшла з-під контролю, слід зателефонувати до служб екстреної допомоги за телефонами:

Під час дзвінка потрібно коротко описати ситуацію, назвати адресу, де відбулася надзвичайна ситуація, а також своє прізвище, ім'я, номер телефону.

3.4. За можливості необхідно залишити небезпечну територію.
* Інструкція з безпеки життєдіяльності під час епідемії COVID 19, наведена у статті, містить загальні вимоги безпеки. За потреби ви можете змінити або доповнити її відповідно до ситуації.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
грип та гострі респіраторні інфекції

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інструкція з безпеки життєдіяльності

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Середа Марина

# data[].attributes.attachment_link.title
Інструкція з безпеки життєдіяльності під час карантину

# data[].attributes.attachment_link.description
Інструкція з безпеки життєдіяльності учнів під час карантину встановлює правила поведінки учасників освітнього процесу поза межами навчального закладу. За потреби ви можете змінити або доповнити її відповідно до ситуації. Згідно зі ст. 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645- ІІІ "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

# data[].attributes.headline
ВАЛІЗКА БЕЗПЕКИ

# data[].attributes.subject
ВАЛІЗКА БЕЗПЕКИ

# data[].attributes.body
https://youtu.be/HEirZI8bQCo

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ліна з України

# data[].attributes.attachment_link.title
Правила поведінки під час повітряної тривоги у школі та вдома. Рюкзак безпеки. НУШ. Урок безпеки

# data[].attributes.body
https://t.me/pidtrumaidutuny

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підтримай дитину

# data[].attributes.attachment_link.title
Підтримай дитину

# data[].attributes.attachment_link.description
Ігри, вправи і поради — як підтримати дитину у складні часи.	Email: pditinu@gmail.com

# data[].attributes.body
Світалана Ройз.  Стійкість для стійких: 20 коротких відео -  https://cutt.ly/kXptxr2

Забавляєва Т. А., Пюрко В. Є. Організація навчально-виховного процесу на засадах педагогіки партнерства в умовах реалізації Концепції нової української школи / Т. А. Забавляєва // Особистісно-професійний розвиток вчителя в умовах реалізації Концепції Нової української школи: Матеріали Всеукраїнської науково-практичної конференції з міжнародною участю (14–16 червня 2018 р., м. Мелітополь, Україна) / Ред.-упоряд. Дубяга С. М., Чорна В. В., Яковенко І. О. Мелітополь: ФОП Однорог Т.В., 2018. – С.119-121. – 289 с

Вчитель НУШ – людина, яка надихає вчитися- https://osvita.ua/school/71971/

Взаємодія в школі: 6 прикладів змін через партнерство - https://cutt.ly/

Сучасний педагог: тьютор, модератор, навігатор, фасилітатор  чи  просто вчитель? Прилуцька Л.В. - https://cutt.ly/zXppL2W

Сучасний педагог-це новатор. Герасимович Н. В  -     https://cutt.ly/cXpaoV4

Концепція «Ціннісні орієнтири сучасної української школи»   - https://cutt.ly/PXpsBXW

# data[].attributes.body
Принципи та методи організації онлайн-навчання - https://cutt.ly/aZXUN28

Як учителям розпочати навчальний процес. 42 практики та 18 відповідей на запитання від Світлани Ройз- https://cutt.ly/zZXY0xd

Нова українська школа: путівник для вчителя 5–6 класів : навчально-методичний посібник / за ред. А. Л. Черній ; відп за вип. В. М. Салтишева. Рівне : РОІППО, 2022. 168 с. - https://cutt.ly/EZXDjX

«Адаптація учнів до навчальної  діяльності в умовах кризи»: методичні рекомендації І.А.Хозраткулова- https://cutt.ly/lXo6Jhg

«Адаптація педагогів до професійної діяльності в умовах кризи»»: методичні рекомендації І.А.Хозраткулова- https://cutt.ly/PXo6Agj

«Перша психологічна допомога. Алгоритм дій». Методичні рекомендації  Лист МОН 04.04.2022 № 1/3872-22 - https://cutt.ly/KZCdIR9

Психосоціальна підтримка в кризовій ситуації: методичний посібник для педагогів / С. Богданов, О. Залеська. — К. : Пульсари. — 2018. — 76 с. - https://cutt.ly/GZCgxfy

Концепція реалізації державної політики у сфері реформування загальної середньої освіти «Нова українська школа» на період до 2029 року від 14.12.2016 № 988-р. -https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/988-2016-%D1%80#Te

Культура добросусідства. Батьківські збори по-новому: актуально, інтерактивно, корисно. Програма та методичні рекомендації / [редактори-укладачі: О. В. Аніщенко, М. А. Араджионі, А. І. Гусєв, В. І. Потапова]. – К. : ТОВ «Прометей», 2019. – 544 с. : іл. – Англ., рос., укр.-https://cutt.ly/VXpeI1b

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/174920879901054/posts/pfbid02KBJSdU8osKiP6eTKL7tfMMq55KhTsU9EDkazfnjqC3H1W4HLGJ6naKGnEUrCjWCAl/?sfnsn=mo

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївський міський центр соціальних служб

# data[].attributes.attachment_link.title
Миколаївський міський центр соціальних служб

# data[].attributes.attachment_link.description
💯Любите свою роботу і з радістю ходите туди щодня?

🚩А що ви чули про мобінг? Нове, та не дуже приємне поняття. Означає систематичне цькування, психологічне та економічне насильство в колі трудового...

# data[].attributes.headline
Всеукраїнська гаряча лінія с питань протидії булунгу

# data[].attributes.subject
Всеукраїнська гаряча лінія с питань протидії булунгу

# data[].attributes.body
https://magnolia-tv.com/en/node/3859

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
відео новина

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гаряча лінія 116 000

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вго магнолія

# data[].attributes.attachment_link.title
В Україні запрацювала гаряча лінія з питань протидії булінгу

# data[].attributes.attachment_link.description
Як виявити, чи є Ваша дитина жертвою цькувань у школі, і що роб

# data[].attributes.headline
Онлайн-музеї, які варто відвідати та використати цей матеріал у виховній практиці

# data[].attributes.subject
Онлайн-музеї, які варто відвідати та використати цей матеріал у виховній практиці

# data[].attributes.body
Британський музей, https://britishmuseum.withgoogle.com –

Сайт Британського музею сам по собі виглядає як витвір мистецтва, і можна як мінімум кілька хвилин просто дивитися на його інтерфейс. Хоча найцікавіше, звичайно, чекає на вас усередині. Для того, щоб все зрозуміти та прочитати, потрібно добре знати англійську мову (аудіосупровід до експонатів додається саме англійською). Але навіть якщо вам подобається просто дивитися на якісні знімки творів мистецтва, то вам сюди.

Музей Ван Гога, https://artsandculture.google.com/partner/van-gogh-museum... –

Шанувальники творчості нідерландського постімпресіоніста і всі, хто хоче торкнутися вічного мистецтва, можуть подивитися роботи Вінсента Ван Гога поблизу під час віртуальної екскурсії. Більше того, в колекції ви зустрінете роботи його сучасників: Поля Гогена, Жоржа Сера, Поля Сіньяка, Клода Моне, Пабло Пікассо та інших. Загалом відвідувачам доступно понад 600 експонатів.

Театр-музей Сальвадора Далі, https://www.salvador-dali.org/.../dali.../visita-virtual/ –

Тут перед вами відкриється спадщина відомого сюрреаліста. Ви побачите найбільшу та різноманітну колекцію робіт художника, до якої увійшли картини, скульптури, колажі та інші експонати. Крім шедеврів самого Далі тут є твори його сучасників та однодумців, що дозволяє в деталях передати атмосферу, в якій жив та творив великий іспанець. Завдяки віртуальним турам ви побуваєте у чотирьох залах та внутрішньому дворику.

Музей Акрополя, https://artsandculture.google.com/partner/acropolis-museum –

Завдяки численним експонатам перед вами пронесуться різні епохи, а з самої будівлі музею відкривається фантастичний краєвид на сучасні Афіни.

Почасти побачити це ви можете і під час віртуальної прогулянки виставковим простором. Навіть це здатне вразити.

Насолоджуйтесь!

# data[].attributes.headline
Топ-7 онлайн-ресурсів для сучасного вчителя

# data[].attributes.subject
Топ-7 онлайн-ресурсів для сучасного вчителя

# data[].attributes.body
https://op.ua/news/osvita-v-ukraini/top-7-onlayn-resursiv-dlya-suchasnogo-vchitelya
- Web - ресурси та портали для вчителів. "Список"- https://naurok.com.ua/web---resursi-ta-portali-dlya-vchiteliv-spisok-192686.html
- Ресурси для дистанційного навчання під час карантину- https://intellect-school.kiev.ua/resursi-dlya-distancijnogo-navchannya-pid-chas-karantinu/
- Онлайн-ресурси для дистанційного навчання- https://www.osvitalviv.com.ua/onlayn-resursi-dlya-distantsiynogo-navchannya/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вчитель є однією з професій, представники якої повинні одночасно змінюватись з вимогами сучасного життя, опановуючи нові знання, навички задля покращення та підвищення ефективності навчального процесу. Реалії сьогодення наголошують на важливості оволодіння педагогами цифровими інструментами. Пропонуємо кращі онлайн-ресурси, які допоможуть сучасному вчителю урізноманітнити освітній процес та мотивувати учнів до навчання.

Онлайн-конструктор LearningApps дозволяє створювати інтерактивні навчальні матеріали та цікаві завдання у вигляді тестів, кросвордів, вікторин, пазлів тощо. В разі необхідності можна скористуватись напрацьованою базою завдань по всім шкільним дисциплінам різних рівнів складності.

Онлайн-сервіс Classtime дозволяє проводити тестування у реальному часі та одночасно аналізувати активність і успішність учнів. Для створення онлайн-тестів знадобиться декілька хвилин. Діти можуть працювати самостійно або в команді, вирішуючи ігрові ситуації чи командні місії.

Для візуалізації контенту слід застосувати сервіс Canva зі зручним та багатофункціональним інтерфейсом, який адаптований українською мовою. На платформі міститься велика кількість шаблонів, за допомогою яких можна оформити яскраві презентації, комікси, логотипи тощо.

На платформі Online Test Pad можна створювати інтерактивні завдання у вигляді тестів, логічних ігор, кросвордів, квестів тощо.

Сервіс Kahoot! призначений для ігрової форми навчання. Він дозволяє перевіряти розуміння навчального матеріалу, проводити дискусії, голосування та анкетування. Зручний інтерфейс адаптований українською мовою.

Для створення анкетування чи опитування серед учнів або батьків зручним у роботі є сервіс Survio. Результати можна представити у вигляді діаграм чи графіків.

Для роботи над спільним навчальним проектом зручним у користуванні є сервіс Trello. Широкий функціонал дозволяє всім учасникам брати активну участь та відповідати за окремий етап роботи. В реальному часі можна відстежувати виконання кожної частини проекту.

Редакція сайту не є автором статті, тому всі його джерела належать автору самої статті

# data[].attributes.attachment_link.title
Топ-7 онлайн-ресурсів для сучасного вчителя

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчитель є однією з професій, представники якої повинні одночасно змінюватись з вимогами сучасного життя, опановуючи нові знання, навички задля покращення та підвищення ефективності навчального процесу. Реалії сьогодення наголошують на важливості оволодіння педагогами цифровими інструментами. Пропонуємо кращі онлайн-ресурси, які допоможуть сучасному вчителю урізноманітнити освітній процес та мотивувати учнів до навчання.

# data[].attributes.body
Moodle – платформа для навчання, яка надає викладачам, учням та адміністраторам розвинутий набір інструментів для комп’ютеризованого навчання, зокрема й дистанційного- https://moodle.org/

Open edX – безкоштовна система керування курсами. Платформу використовують для розміщення масових відкритих онлайн-курсів, а також для невеликих класів та навчальних модулів- https://open.edx.org/

PhET – набір інтерактивних комп’ютерних моделей на основі наукових досліджень для навчання та вивчення фізики, хімії, математики та інших наук. PhET-моделювання можна запустити в мережі або завантажити безкоштовно з сайту PhET. Симуляції – це анімовані, інтерактивні та ігрові середовища, де учні навчаються через дослідження- https://phet.colorado.edu/

Graasp – платформа, що дає змогу вчителям створювати віртуальні дослідницько-навчальні простори, структуровані відповідно до фаз навчального процесу. Вчителі можуть дати посилання на ці простори своїм учням, що дозволить їм навчатися як індивідуально, так і в групах- http://graasp.eu/

# data[].attributes.body
H5P – полегшує створення, поширення та використання контенту і програм HTML5, дозволяє створювати інтерактивний вміст, який поділятиметься на кілька категорій: ігри, мультимедіа, запитання та соціальні мережі- https://h5p.org/

Poodll – набір інструментів для вчителів мов, створений для розробки більш динамічних курсів. Це одна з технологій онлайн аудіо- та відеозйомки, що доступні для навчального процесу- https://poodll.com/

TurnItIn – інструмент, що допомагає педагогам перевіряти роботи учнів на наявність неправильного цитування та плагіату. Програма порівнює їх із найточнішою базою даних для порівняння текстів. Turnitin вказує обсяг матеріалу, який збігається зі змістом бази даних, що дозволяє педагогам дізнатися, яка частка письмової роботи не оригінальна. Збіг виділяється різними кольорами із зазначенням оригінальних джерел- https://www.turnitin.com/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За проектом Erasmus+ КА2 "Розбудова потенціалу вищої освіти" (MoPED), кожен із 6 українських педвишів, що беруть в ньому участь, має розробити три курси. Два з них - українською і один - англійською мовами. Вони спрямовані на розвиток цифрової компетентності майбутніх вчителів. Валентина Крикун, викладачка англійської мови та методики викладання англійської у початковій школі Переяслав-Хмельницькомого державного педагогічного університету, а також учасниця Програми, поділилась з "Новою українською школою" онлайн-ресурсами, про які дізналася під час проекту. Вони допоможуть зробити урок інтерактивним.

Inspiration - програма, що допомагає візуалізувати навчальний процес. Разом з учнями на заняттях можна створювати діаграми, картки та схеми.

Plickers - мобільний додаток, який "зчитує" спеціальні картки з відповідями учнів за лічені секунди та виводить статистику на екран телефону вчителя. Додаток використовують для швидкої перевірки, аби дізнатись, чи розуміють учні поняття та чи освоюють ключові навички.

Kahoot! - навчальна програма, що складається з ігор. Тут можна зробити серію запитань з кількома варіантами відповідей. Формат і кількість запитань залежать від автора. Є можливість додавати відео, зображення та діаграми.

H5P - полегшує створення, поширення та використання контенту і програм HTML5, дозволяє створювати інтерактивний вміст, який поділятиметься на кілька категорій: ігри, мультимедіа, запитання та соціальні мережі.

Poodll - набір інструментів для вчителів мов, створений для розробки більш динамічних курсів. Це одна з технологій онлайн аудіо- та відеозйомки, що доступні для навчального процесу.

TurnItIn - інструмент, що допомагає педагогам перевіряти роботи учнів на наявність неправильного цитування та плагіату. Програма порівнює їх із найточнішою базою даних для порівняння текстів. Turnitin вказує обсяг матеріалу, який збігається зі змістом бази даних, що дозволяє педагогам дізнатися, яка частка письмової роботи не оригінальна. Збіг виділяється різними кольорами із зазначенням оригінальних джерел.

Moodle - платформа для навчання, яка надає викладачам, учням та адміністраторам розвинутий набір інструментів для комп'ютеризованого навчання, зокрема й дистанційного.

Open edX - безкоштовна система керування курсами. Платформу використовують для розміщення масових відкритих онлайн-курсів, а також для невеликих класів та навчальних модулів.

PhET - набір інтерактивних комп'ютерних моделей на основі наукових досліджень для навчання та вивчення фізики, хімії, математики та інших наук. PhET-моделювання можна запустити в мережі або завантажити безкоштовно з сайту PhET. Симуляції - це анімовані, інтерактивні та ігрові середовища, де учні навчаються через дослідження.

Graasp - платформа, що дає змогу вчителям створювати віртуальні дослідницько-навчальні простори, структуровані відповідно до фаз навчального процесу. Вчителі можуть дати посилання на ці простори своїм учням, що дозволить їм навчатися як індивідуально, так і в групах.

Erasmus+ - це програма обмінів студентів, викладачів, науковців країн Європейського Союзу, Ісландії, Ліхтенштейну, Македонії, Норвегії та Туреччини і ще 150 країн-партнерів, зокрема й України. За цією програмою можна навчатися, проходити стажування чи викладати в іншій країні-учасниці. Терміни навчання і стажування - від 3 місяців до 1 року. Програма діятиме до 2020 року. Проект реалізується за підтримки ЄС в Україні. Щоб дізнатись, чим Erasmus+ корисний вчителям і як податись на проекти читайте текст за посиланням. Також читайте історії про стажування за кордоном студентів та викладачів педвишів:
Erasmus+: як студенти та викладачі педвишів навчались за кордоном: частина 1 і частина 2
Марія Марковська, "Нова українська школа" Титульне фото: автор - ZaraMuzafarova, Depositphotos

# data[].attributes.attachment_link.title
10 онлайн-ресурсів, що знадобляться на уроках | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
За проектом Erasmus+ КА2 "Розбудова потенціалу вищої освіти" (MoPED), кожен із 6 українських педвишів, що беруть в ньому участь, має

# data[].attributes.headline
Сексуальне виховання підлітків 

# data[].attributes.subject
Сексуальне виховання підлітків 

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/174920879901054/posts/pfbid0mkiqizSTvcd6SYj1Ts8Yzbjk1MLrGKYHZYb6971ANgs1fR2xQ8ZZinqYv1jJfjKEl/?sfnsn=mo
це не розмови лише про секс. Це значно ширше. Головне завдання – сформувати відповідальну думку щодо власної сексуальності та статевих стосунків👩‍❤️‍👨
Діти мають знати й довіряти батькам, бути впевненими: які б проблеми не виникли – вдома допоможуть. Довіра сприяє відповідальності☝️
Було б добре, якби до настання підліткового віку ваша дитина усвідомлювала свою приналежність до статі та знала реальні статеві відмінності👩‍🦰🧑 Розуміла, що таке менструація, полюції, вагітність та інфекції, що передаються статевим шляхом; а також дружба, симпатія, її прояви, сексуальність та любов.
❗Батькам важливо не «читати моралі», а лаконічно називати речі своїми іменами. Більше слухайте, ведіть діалог, а не лекцію. Будуйте стосунки так, аби розмови на тему сексуальності та сексу були вдома відкритими.
💯Повірте, до початку розмови, ваш підліток  вже чув купу міфів про ризиковану поведінку, методи контролю народжуваності, контрацепцію, ІПСШ та сексуальне насильство. Але саме вам важливо відкоригувати ту інформацію й навести беззаперечні аргументи.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Миколаївський міський центр соціальних служб

# data[].attributes.attachment_link.title
Миколаївський міський центр соціальних служб

# data[].attributes.attachment_link.description
Продовжуємо про життя з підлітком...

Сексуальне виховання підлітків – це не розмови лише про секс. Це значно ширше. Головне завдання – сформувати відповідальну думку щодо власної сексуальності та...

# data[].attributes.headline
 Мінна просвіта для батьків, вчителів та дітей різних вікових груп

# data[].attributes.subject
 Мінна просвіта для батьків, вчителів та дітей різних вікових груп

# data[].attributes.body
http://bezpeka.info

✅ Батькам — поради як розмовляти з дітьми про міни та інші ВНП.

✅ Вчителям — план-конспект уроку із мінної безпеки з усіма матеріалами для зручного заняття як онлайн, так і офлайн.

✅ Дітям різного віку —  комікси, мультики, брошури із завданнями, онлайн-гра, загадки та багато іншого, щоб вони легко запам’ятовували правила.

# data[].attributes.headline
Консультативна кімната

# data[].attributes.subject
Консультативна кімната

# data[].attributes.body
Тема сексу в нашому суспільстві найчастіше обговорюється переважно з однієї позиції – сенсація та епатаж. В інших випадках ця тема доволі табуйована, і викликає почуття сорому.
Розберімося детальніше: що таке сексуальне насильство? Як працювати із постраждалими від нього?

Всесвітня організація охорони здоров'я визначає сексуальне насильство як «будь-який сексуальний акт або спроба його вчинити; небажані сексуальні зауваження чи загравання; будь-які дії проти сексуальності людини з використанням примусу, які здійснюють будь-яка людина незалежно від її взаємин з постраждалою особою, в будь-якому місці, включаючи будинок і роботу, але не обмежуючись ними».

В українському законодавстві сексуальне насильство визначається як:
🔸будь-які діяння сексуального характеру, вчинені:
✓ стосовно повнолітньої особи без її згоди
✓ стосовно дитини незалежно від її згоди
✓ в присутності дитини;
🔸примушування до акту сексуального характеру з третьою особою;
🔸а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.
Визначають кілька форм сексуального насильства:
▫️Зґвалтування – вчинення дій сексуального характеру, пов’язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (ст.152 ККУ).
▫️Сексуальне насильство – злочин, який полягає у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов'язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (ст.153 ККУ).
▫️Сексуальні домагання – будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, мета або наслідок якої — порушення гідності особи, зокрема шляхом створення загрозливого, ворожого, принизливого або образливого середовища.
Сюди відносимо домагання на робочому місці, в освіті, в армії та street harassment.
У наступній публікації розберемо питання сексуального насильства під час війни.

# data[].attributes.headline
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.

# data[].attributes.subject
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.

# data[].attributes.body
Добровільна згода потерпілої особи
Для кваліфікації зґвалтування та сексуального насильства важливо встановити: чи була згода потерпілої особи добровільною. Відповідно до примітки до ст. 152 КК України: згода вважається добровільною, якщо вона є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин.
Щоб зрозуміти, що таке «добровільність згоди на вступ у статевий зв'язок» рекомендуємо ознайомитись із відеороликом
🔸«Згода на секс не складніша, ніж чашка чаю!»: https://www.youtube.com/watch?v=pVIs7h95GFQ.
🔸Для пояснення сутності «згоди» для дітей можна використовувати відеоролик «Згода для дітей»: https://www.youtube.com/watch?v=89IJADyjlmQ.
Важливо зазначити, що якщо зґвалтування або сексуальне насильство мало місце щодо малолітньої дитини (тобто дитини у віці до 14 років) не є важливим чи надавала потерпіла дитина свою добровільну згоду або ні. У випадку вчинення цих злочинів щодо малолітньої дитини, незалежно від її добровільної згоди, особа буде нести кримінальну відповідальність.
Передбачена законом відповідальність
За вчинення зґвалтування та сексуального насильства передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на різний строк в межах ст. 152 та ст. 153 КК України відповідно. Санкція обох статей передбачає і довічне позбавлення волі, у випадку вчинення зґвалтування або сексуального насильства щодо малолітньої дитини особою, яка раніше була засуджена за дії сексуального характеру щодо дитини.
Випадки сексуального насильства є особливо складними і потребують особливої уваги. Важливо не замовчувати про насильство сексуального характеру та повідомляти до поліції.
Зґвалтування та сексуальне насильство може бути так само формою домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» потерпілі від домашнього насильства та насильства за ознакою статі є клієнтами системи безоплатної вторинної правової допомоги та мають право на безоплатного адвоката.

# data[].attributes.headline
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.​Що таке «зґвалтування» та «сексуальне насильство»: різниця між поняттями

# data[].attributes.subject
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.​Що таке «зґвалтування» та «сексуальне насильство»: різниця між поняттями

# data[].attributes.body
У чому різниця між «зґвалтуванням» та «сексуальним насильством»?
🔸Зґвалтування – вчинення дій сексуального характеру, пов’язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи.

🔸Сексуальне насильство – вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов’язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи.
Ключовою відмінністю між двома статтями є – чи мало місце проникнення (вагінальне, оральне, анальне) в тіло потерпілої особи або ні. Якщо мало місце проникнення в тіло потерпілої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета в будь-який отвір потерпілої особи, такі дії мають кваліфікуватись, як зґвалтування.
Кваліфікуючими ознаками обох статей є: повторність; вчинення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах; вчинення щодо потерпілої особи у зв’язку з виконанням нею службового, професійного чи громадського обов’язку; щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності; вчинення групою осіб; щодо неповнолітньої та малолітньої особи; спричинення тяжких наслідків; вчинення щодо малолітньої потерпілої особою, яка раніше була засуджена за зґвалтування, сексуальне насильство, вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку або розбещення неповнолітніх.

# data[].attributes.headline
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.

# data[].attributes.subject
Консультативна платформа. Про сексуальне насильство.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=pVIs7h95GFQ

Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами». Відповідно до цього Закону, ст. 152 (зґвалтування) була викладена у новій редакції та КК України було доповнено ст. 153 (сексуальне насильство).

# data[].attributes.attachment_link.title
Tea consent/Згода на секс - не складніша, ніж чашка чаю!

# data[].attributes.headline
Замовчування і виправдання насильства: чому ми до цього вдаємося і чи можливо це побороти?

# data[].attributes.subject
Замовчування і виправдання насильства: чому ми до цього вдаємося і чи можливо це побороти?

# data[].attributes.body
До відома та використання у роботі з батьками
Для того, щоб відповісти на це запитання, важливо розібратися, що є в фундаменті нашого суспільства стосовно насильства і що саме впливає на його замовчування та виправдання. Передусім, це система життєвих цінностей, якою ми керуємся по життю – моральні та естетичні ідеали, норми і зразки поведінки, національні традиції і звичаї, які висвітлені навіть у фольклорі, творах культури і мистецтва.

Важливою складовою цієї системи цінностей є стереотипи. Саме вони є рушійною силою, яка допомагає суспільству замовчувати та виправдовувати насильство, а також призводять до табуйованості теми насильства. В нашій культурі не заведено розповідати про труднощі у сім’ї.  Навіть в сучасному суспільстві люди ще досі не навчились відкрито і серйозно розмовляти на подібні теми. «Не можна виносити сміття з хати…» – хто з нас не чув цю фразу? – «то нас не стосується, це їх сімейна справа…». З самого дитинства формується установка на те, що «моя хата скраю, нічого не знаю…».

Друга причина – тема насильства наскрізь просякнута соромом та провиною. «А що люди скажуть?», «Сама винна», «Ти ж мене спровокувала». Сором та провина – це соціальні почуття, які регулюють нашу поведінку стосовно себе та інших. Але в ситуації насильства вони стають токсичними і вганяють постраждалу особу і її найближче оточення до стресу. Щоб не стикатись з осудом з боку суспільства і громади за те що порушили сталі норми і винесли сміття з хати, постраждалі та їх оточення роблять вибір – мовчати.

Третя причина – невміння ідентифікувати прояви насильства. З дитинства більшість бачить максимум проявів насильства в повсякденному житті, і це призводить до того, що з часом кожен нормалізує насильство як: методи виховання дітей, моделі спілкування і стосунків, стиль життя. Саме так передаємо естафету далі, відтворюючи ці насильницькі стосунки.

А які ваші установки дозволяють вам замовчувати/виправдовувати насильство? Спробуйте дослідити себе і знайти власні стереотипи.

# data[].attributes.headline
Безпека дитини - це безпечний простір та безпечний дорослий!  

# data[].attributes.subject
Безпека дитини - це безпечний простір та безпечний дорослий!  

# data[].attributes.body
https://bit.ly/3K79VkO
Під час війни освітянам доводиться опановувати нові навички, аби зробити освітній процес безпечним для дітей. А також слідкувати за власним емоційним станом, адже вчитель — важлива частина безпеки дитини.
🧑‍🏫 Формула безпеки дитини — це безпечне середовище + безпечний дорослий. Реалізувати цю формулу у кожному навчальному закладі допоможе посібник  «Сміливі навчати. Практичний порадник з подолання професійних труднощів під час війни для освітян»
У ньому можна знайти:
📌Як вчасно побачити прояви психологічної травми і допомогти
📌Як вчителю піклуватися про власний психоемоційний стан
📌Як подбати про психологічний комфорт дитини в освітньому середовищі

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Бібліотека знань ЮНІСЕФ Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
Брошура "Сміливі навчати. Практичний порадник з подолання професійних труднощів під час війни для освітян" - Бібліотека знань ЮНІСЕФ Україна

# data[].attributes.attachment_link.description
Посібник для освітян містить практичні матеріали, які допоможуть зрозуміти психологічні аспекти дитячих реакцій на травматичні події війни, способи допомоги дітям у подоланні наслідків психотравм в освітньому процесі. Порадник також допоможе вчителям подбати про власне ментальне здоровʼя.

# data[].attributes.headline
Право на сім'ю. Інформація про патронат!    

# data[].attributes.subject
Право на сім'ю. Інформація про патронат!    

# data[].attributes.body
#ПравоНаСімю #деінституалізація #прийомнідіти #прийомнібатьки #прийомнісімї #діти #дбст #патронатнісімї #патронатніродини

А чули про патронат?
😱 Виявляється, можна допомагати дітям та ще й отримувати за це заробітну плату від держави

Цікаво? Тоді розповімо більше!
👨‍👩‍👦 Патронат - це тимчасовий догляд на період, доки батьки або законні представники дитини розв'язують проблеми і не можуть подбати про неї
👶 Або ж патронатний догляд може надаватися дитині тоді, коли визначається її подальша доля - усиновлення, влаштування до прийомної сім'ї, ДБСТ, під опіку
🏡 Найголовніше - ви не просто дбаєте про дитину, а допомагаєте їй зростати у сім’ї: повернутися у власну або потрапити у нову
Більше інформації - на слайдах
#ПравоНаСімю #деінституалізація #прийомнідіти #прийомнібатьки #прийомнісімї #діти #дбст #патронатнісімї #патронатніродини

Пост підготовлений за матеріалами: Постанова КМ № 893 від 20.08.2021; Витяг із Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту дітей та підтримки сімей з дітьми” № 936-VIII від 26 січня 2016 року