# data[].attributes.body
האתגרים שמעלה המאמר בהוראה הטרוגנית הינו עומס בהכנת עזרי לימוד ובתכנון השיעורים עצמם. נכון להיום אני מלמדת בשיטה המסורתית, וזאת משתי סיבות: הראשונה שאני מורה בתחילת דרכה, ולכן עדיין לא מכירה את הטכניקה של לימוד בשיטות הטרוגניות, אלא המסורתיות. כפי שלימדו אותי וכפי שאני למדתי בהיותי תלמידה בבית הספר. הסיבה השנייה, שבתחילת שנה לא הכרתי את האופי של התלמידים ואת השונות הקיימת בתוכם. בנוסף קיימת שונות חברתית שאותה למדתי להכיר רק במהלך השנה.

המאמר משתקף בעבודת הקהילה שלנו בכך שהוא מחדד את הצורך בלמידה הטרוגנית. הלמידה איתי לידי ובמרחב, וכפי שאף ראינו בסרטון הסבר מביאה איתה את השונות בלמידה אצל כל אחד מהתלמידים. תלמידים שאוהבים לעבוד בזוגות, תלמידים שאוהבים לעבוד עצמאית ותלמידים הזקוקים למורה לצידם. לדעתי, מצב הכיתה שלי מחייב בדחיפות עבודה לפי הוראה ההטרוגנית שכן בכיתה שלי השונות ביכולות הלימודיות של התלמידים גדולה מאוד: שישה ילדי שילוב מול שישה ילדים חזקים מאוד וביניהם יש את שאר תלמידי הכיתה – סה"כ 28 ילדים. בנוסף יש ילדים שהם חזקים אך עם קשיים של יכולת קשב וריכוז או וויסות חושי, לכן ילדים אלו זקוקים נואשות ללמידה הטרוגנית. יתרה לכך, לדעתי באמצעות לימוד בהוראה הטרוגנית תוכל לעזור ולצמצם את הפערים החברתיים הקיימים בתוך הכיתה שלי (לפחות לכך אני מתפללת).

# data[].attributes.body
המאמר משתף בקהילה שלנו בתשומת דגש על ההטרוגניות בתקופות שונות, פעם ההטרוגניות באה לידי ביטוי בעדות השונים וכיום זה בסוגי לומדים שונים. בשני המקרים אנחנו צריכים לעזור לתלמידים עם המטען הרגשי שהם מביאים מהבית והוא לא תמיד פשוט. בקהילה שלנו אנחנו שמים דגש על התלמיד היחיד בתוך כלל הכיתה וככה בעצם מנסים לראות אותו ולעזור לו תוך כדי עבודה עם כלל תלמידי הכיתה.

אני אוהבת לעבוד בשיטה הזו בשפה כי זה נושא שקצת יותר קשה לילדים וככה אני יכולה לוודא שבאמת יש הבנה ולא רק שינון. הקבוצה מתחלקת לפי הקבוצות ישיבה, אני מתחילה אצל קבוצה אחת ועובדים בחוברת, שילוב של תרגול כתיבה וקריאה. בקבוצה אחרת מעתיקים מילים שנלמדו מהלוח ומרכיבים משפטים במחברת.
בקבוצה נוספת משחקים משחקי שפה ובקבוצה האחרונה יש משימה יצירתית הקשורה לשפה.
לוקח הרבה מאוד זמן להרגיל אותם לעבוד בצורה הזו אבל הם קולטים מהר את השיטה וברגע שיש להם כללים ברורים הם יודעים כיצד לעבוד פחות או יותר. בזכות ההטרוגניות שבכל שולחן יושב ילד אחד לפחות שהוא קצת יותר חזק הוא עוזר לחבריו ובדרך כלל במשחקים הילדים היותר חלשים מפגינים יכולות מרשימות.

האתגרים המרכזיים בעבודה הטרוגנית זה בעיקר זמן. צריך להשקיע בלהכין חומרים נוספים כגון משחקים, משימות כתיבה וכו. בנוסף כל ילד צריך את הזמן שלו ולפעמים 20 דקות בתחנה יהיה יותר מידי לתלמיד אחד והוא ישתעמם בקלות או מעט מידי לתלמיד אחר ויחווה תחושת כישלון. עבודה בצורה זו צריכה להיות מחושבת ובנויה היטב כדי לא לתסכל את התלמידים.

# data[].attributes.body
אני מרגישה שהמאמר מתעלם מהקושי העיקרי הרובץ לפיתחנו כמורים והוא שבניגוד לכתוב על הנייר או התיאוריה אנחנו ממש לא רק מלמדים.
בהתאם לתפיסת המאמר, כיום כיתה הטרוגנית היא כיתה המכילה ילדים אשר מתקשים להסתגל למערכת החינוך הקיימת. אנחנו כבר חיים במציאות של אינטגרציה, רוב הילדים, בטח בבתי הספר היסודיים, לומדים עם ילדים מאותו רקע סוציו אקונומי כי בתי הספר היסודיים הם ברובם שכונתיים. השילוב של בנים ובנות באותה הכיתה נראה לנו הגיוני ומתבקש. ולצד זאת אני מרגישה שהמקום הרגשי הוא המשפיע העיקרי על הילד במהלך שהותו בבית הספר. והתכניות השונות לא נותנות לי מענה להתמודדות עם מצוקת תלמיד בזמן שאני "צריכה לנהל שיעור- להעביר חומר". ברור שרקע עדתי משפיע על העולם הפנימי של הילד- החשיפה לשפה נוספת מפתחת מאוד. תרבות ההורים מעשירה את עולמו של הילד בין אם בהלימה לתרבות הנלמדת בבית הספר וגם אם לא.
אני מרגישה שזה מאוד תלוי כיתה ותלוי מזג נקודתי ותלוי הרגשה שלי. בכיתתי אני נותנת משימה בחשבון, מאפשרת לחלקם לעבוד בקבוצות/ זוגות ומסתובבת ביניהם כאשר יש ילדים שאני בוחרת ללכת לשבת לידם ולעבוד איתם.
בכיתה ה1 אני נותנת משימה, מאפשרת לחלק (לרוב תלמידים ששולטים בחומר ומפגינים יכולת עבודה עצמית) לעבוד בחוץ בקבוצות וקוראת לחלק מהתלמידים אלי ואחרים מצטרפים ואני עוזרת נקודתית לכל אחד בהתאם לתרגיל.
בלמידה פרונטלית אנחנו לא באמת מגיעות לכולם, אבל השליטה בכיתה מורגשת יותר והדבר נוח יותר בכיתות תוססות ובכיתות שאני לא מבקרת בהן הרבה. בלמידה עצמאית לפי המודלים השונים התלמידים צריכים להיות מורגלים והמורה לא צריכה לחשוש מאובדן השליטה.
אני פחות מתחברת לפרונטלי של שיעור שלם אבל לפעמים זו הדרך להשיג רוגע וזה עונה על צורך שלי ולכן אני דובקת בשיטה זו.

# data[].attributes.headline
איילת ולירון

# data[].attributes.subject
איילת ולירון

# data[].attributes.body
שתינו מלמדות בשנתון ג. איילת מחנכת בשנתון, לירון מלמדת שפה. הפעמים בהן אנו משתמשות בלמידה הטרגונית בכיתות הוא בהתאמת חומרי הלמידה, או, בזמן עבודה בזוגות וקבוצות. בזמן העבודה בזוגות/קבוצות, חשוב לנו שמקבץ הילדים יהיה הטרוגני, משמע, קבוצת חלשים וחזקים ביחד, במטרה שהחזקים יתנו מענה לחלשים, והחלשים יתרמו מעצמם, מאופיים, לקבוצה בהיבטים חברתיים ולא בהכרח לימודיים. העבודה בשפה יכולה להיות מאוד מאתגרת עבור הילדים בגילאים אלו. חלקם עדיין מתקשים בקריאה, בכתיבה ועוד. כאשר הקבוצה הטרגונית, תלמיד/ה יכולים להקריא את הטקסטים עבור תלמידים שעדיין מתקשים בקריאה. התלמידים שמתקשים בקריאה, לא בהכרח מתקשים במענה על שאלות וכך הם יכולים לתרום את חלקם לעבודה הקבוצתית בתחום בו הם שולטים וחזקים.
למידה הטרוגנית מכילה בתוכה לא מעט אתגרים.. שיבוץ קבוצות הלמידה, אפשור עבודה באופן עצמאי לילדים שאין זה נכון עבורם, מעקב ובקרה אחר הלומדים. למידה הטרוגנית משלבת בתוכה גם סגנונות הוראה שונים, אין זה מספיק רק לעשות התאמות לימודיות, או, שילובי ילדים, אלא, יש לגוון בדרכי ההוראה כך שיתאימו לכלל ילדי הכיתה. לכל ילד וילדה יש את הקשיים שלהם לצד החוזקות וחשוב למצוא את דרכי ההוראה הנכונות עבור כולם.. בעינינו זה הקושי העיקרי והמשמעותי! לצערנו, אין באפשרותנו מספיק כלים ואף חומרי הוראה מספקים בכדי לייצר סביבה שכזאת.
אנחנו חושבות שהמאמר משתקף בעבודתנו בכך שהוא מראה את השוני בין תקופות. כיצד נתפסה בזמנו הכיתה ההטרגונית וכיצד היא נתפסת כיום. הקהילה שלנו, מטרתה, למצוא את דרכי הלמידה הנכונות בכיתה הטרוגנית, בין אם זה לתת מענה לקבוצות קטנה, כאשר אנחנו מסוגלות לאפשר לשאר הילדים לעבוד בזוגות/באופן עצמאי, לידנו או במרחב. לדעתנו, זו תחילתה של עבודה נכונה בכיתה ההטרוגנית, יחד עם זאת, חשוב שנמצא את הדרך ליישם זאת נכון בכיתות מבחינת שילוב דרכי הוראה, חומרי הוראה וגם.. לאפשר לנו, באופן אישי, להסיר מגננות ופשוט לנסות..

# data[].attributes.body
האתגרים המשמעותיים:
*תכנון הוראה - שמתבסס על בחירה, דרך חשיבה שונה, תחומי עניין שונים.
*בקרה - בדיקה ומעקב אחר התקדמות התלמידים
*הערכה  - איך למדוד צמיחה אישית לאורך זמן?
*הגדרת יעדים שקשורים לתכנית הלימודים.
*תנאים - זמן, חומרים, מרחב ללמידה.

אני עובדת בדרך הזאת בעיקר בחשבון, כי הכיתה עובדת באופן הזה בטבעיות בשיעורי חשבון. המתקדמים מעדיפים לעבוד לבד, רמת ביניים בזוגות או קבוצות קטנות, איתי - זקוקים לעזרה, ביטחון או פידבק מתמיד.
בעיניי כרגע האתגר הכי משמעותי הוא לאפשר למידה בכיתה של הלומדים שלידי ואיתי. הילדים עדיין לא עצמאיים וצריכים את העזרה שלי לעתים קרובות. זה כמעט ולא מאפשר לי לעבוד עם הקבוצה שלי.
קשה לי לרתום לעבודה ילדים שאין להם מוטיבציה. עדיין לא מצאתי פעילות לימודית חוץ ממחשב או דינמיקלס שמעוררת אצלם עניין לאורך זמן.
איכות עבודה - לעתים איכות העבודה של ילדים שעובדים באופן עצמאי היא נמוכה יותר.
מגבלות טכניות - אני חושבת שעבודה מתוקשבת יכולה לתת מענה מצוין לכיתה הטרוגנית. כשיש גישה מוגבלת למחשבים זה מקשה על המורים והתלמידים.

# data[].attributes.body
המאמר מתכתב עם הנושאים שאנחנו מעלים בקהילה: הצרכים השונים בכיתה אחת, הצורך להביא לביטוי יכולות שונות של תלמידים שונים, אין יותר - יש אחר, הצורך בהערכה שונה - צמיחה אישית במקום כמותית, עניין אישי ובחירה אל מול אחידות. ההבדלים קיימים, ויש צורך להתאים את סגנון ההוראה, בייחוד אם על פי המחקרים זה משפר את הרמה הלימודית וגם את המצב החברתי בכיתה.

# data[].attributes.headline
דוגמא לשימוש במודל הכיתה ההטרוגנית בעבודתכן בכיתה

# data[].attributes.subject
דוגמא לשימוש במודל הכיתה ההטרוגנית בעבודתכן בכיתה

# data[].attributes.headline
מהם האתגרים בהוראה הטרוגנית, לדעתכן?

# data[].attributes.subject
מהם האתגרים בהוראה הטרוגנית, לדעתכן?

# data[].attributes.headline
איך המאמר משתקף בעבודת הקהילה שלנו?

# data[].attributes.subject
איך המאמר משתקף בעבודת הקהילה שלנו?

# data[].attributes.body
אחד האתגרים המשמעותיים בעיניי הוא הקניית ההרגל לעבוד באופן שונה במרחב אחד. מאתגר לעבוד ולהתרכז בסביבה פעילה ולא אחידה. יש הרבה גירויים וזה מסיח את דעתם של לומדים רבים.

כדי לבצע את המשימה, על הלומד להיות בעל מוטיבציה ועניין בנושא הנלמד. תכנון למידה ופעילויות מותאמות בנושא מוגדר דורשים זמן והשקעה רבה מצד המורה. אפשר לתכנן יחידות הוראה, אבל קשה לעבוד בדרך הזאת לאורך זמן.

תכנון הלמידה דורש היכרות מוקדמת ומעמיקה עם התלמידים - מה דרך הקליטה שלהם, דרך החשיבה, מוטיבציה ועמדות.