# data[].attributes.body
Länsimaisen kirjallisuuden juuret ulottuvat antiikin Kreikkaan ja Roomaan

Omaksuivat vaikutteita varhaisemmista korkeakulttuureista

Kielinä kreikka ja latina

Antiikin kirjallisuudella vaikutusta myöhempään kirjallisuuteen

Lyriikka, draama ja epiikka syntyivät antiikin Kreikassa

Kirjallisuutta syntynyt vain vähän ja osa tuhoutunut

Säilyneistä suuri osa klassikoita

Iso osa käsittelee myyttejä

Kreikkalaisen Homeroksen eepokset Ilias ja Odysseia n. 750–650 eaa.

Roomalainen vastine Vergiliuksen eeppinen runoelma Aeneis (19 eaa.)

Yksi tunnetuimmista runoilijoista kreikkalainen Sapfo

Ensimmäisiä kirjallisuushistoriaan jääneitä naisia

Teatteri taidemuotona sai alkunsa

Kehittyivät draaman kolme lajia: tragedia, komedia, farssi

Komedian ja farssin aiheet maallisia ja niissä irvailtiin aikalaisille

Tragedioiden eli murhenäytelmien aiheet mytologiasta

Katharsis-käsite: tragedian katsoja tuntee esityksen aikana sääliä ja pelkoa eläytyessään sankarin elämää ja esityksen lopussa vapautuu näistä sekä puhdistuu

# data[].attributes.body
Keskiaika alkaa Rooman valtakunnan hajoamisesta noin 500-luvulta 1300-luvulle asti

Kirjallisuuden kukoistuskausi 1050–1300

Isoimpia muutoksia kristinuskon leviäminen katolisen kirkon ollessa ajan vaikuttava valtiomahti

Kirjallinen sivistys ja lukutaito vain pienen vähemmistön etuoikeus ja kirjallisuuden kieli latina, vähitellen myös kansan kielellä

Suomea kirjoitettuna vasta 1500-luvulla: Mikael Agricolan Abc-kiria (1543) ja uskonnollisten tekstien suomentaminen, kuitenkin sivistyneistön kielenä pitkään ruotsi

Raamattua pidettiin ehdottomana auktoriteettina, vaikuttanut voimakkaasti länsimaisten ihmisten ajatteluun

Liturgiset draamat: näytelmät jumalanpalvelusten yhteydessä Raamatun tarinoista latinaksi

Maalliset draamat: kansankielisiä kertomuksia pyhimysten elämästä tai Raamatun ihmeteoista

Legendat: opettavat ja jännittäväjuoniset pyhimystarinat

Moraliteetti: keskiajan tärkein näytelmätyyppi, jolla opetettiin kansalle uskontoa ja mikä on oikein tai väärin. Allegorisia eli vertauskuvallisia näytelmiä: hyveet ja paheet personifioitu henkilöhahmoiksi

Suomessa varhaisimmat säilyneet keskiaikaiset tekstit käsittelevät piispa Henrikiä

Kaunokirjallisesti tärkein keskiajan teos italialaisen Dante Alighierin laaja runomuotoinen kertomus Danten jumalainen näytelmä

Keskiajalla kirjoitettiin muistiin suullisena perinteenä eläneitä tarinoita

Syntyivät monet kansallisista sankareista kertovat eepokset

Fiktiiviset sankarit edustavat keskiaikaista ritarikulttuuria ja kykenevät epäinhimillisiin tekoihin

Skandinaavista kansanrunoutta alettiin merkitä muistiin mm. 1100–1200-luku

Viikinkisankareiden ja jumalten seikkailuja kuvaavat edda-runot

# data[].attributes.body
Maallisempaan ajatteluun siirtyminen taustalla yhteiskunnallisia tavoitteita

Esim. 1200–1300-lukujen nälänhätä ja taudit, kaivattiin elämäniloa

Merkittäviä muutoksia tieteessä: uudet tiedot muuttivat maailmankuvaa, maa väistyi universumin keskuksen asemasta, uudet tieteelliset keksinnöt sekä löytöretket

Kirjallisuuden ja kulttuurin kannalta yksi tärkeimmistä keksinnöistä on kirjapaino

Mahdollisti tiedon ja tekstien aiempaa nopeamman levittämisen

Reformaatio 1500-luvulla

Renessanssin ihanneihminen uomo universale: yksilö, joka hallitsee tieteet ja taiteet

Renessanssin kirjallisuuden yksi tärkeimmistä piirteistä kansanomaistuminen ja muuttuminen helppotajuisemmaksi

Mahdollisesti tunnetuin italialaisen Giovanni Boccaccion tarinakokoelma Decamerone (n. 1350)

Toiminut esikuvana juoninovelleille

Espanjalaisen Miguel de Cervantesin Don Quijote loi pohjan nykyaikaiselle romaanille

Modernia teoksessa: keskittyy yhteen henkilöön ja hänen sisäiseen maailmaansa ja ulkopuolinen kertoja

Ihailtavia arvoja kristillisyyden sijaan nokkeluus, älykkyys ja häikäilemättömyys, halveksuttavia typeryys ja hyväuskoisuus

Modernit myytit usein uskonnollisten myyttien sijaan yksilöitä, jotka edustavat tiettyä luonnetta tai omaisuutta

Teatteri siirtyi uskonnollisista aiheista arkisiin ja kirkoista kansanomaisempiin esityspaikkoihin

Renessanssin kuuluisin draamakirjailija on englantilainen William Shakespeare

Tuotanto käsittää 37 näytelmää, tragedioita ja komedioita

Koukuttavat juonikuviot, synkät aiheet, koomiset elementit

Romeo ja Julia (1597), Hamlet (1599)

# data[].attributes.body
1700-luvulla tutkimusmatkat laajenivat, teollistuminen alkoi ja tieteessä sekä filosofiassa tehtiin uusia oivalluksia

Englannissa empirismi: tiedon tulee pohjautua havaintoihin

Järjen arvostus Raamatun oppien sijaan

Tieto on tärkeää, kansalaisia tulee sivistää ja opettaa

Filosofia, tiede ja kirjallisuus eivät nykytapaan eriytyneitä

Vasta 1700-luvun lopussa tieto- ja kaunokirjallisuus eriytyivät toisistaan

Daniel Defoen Robinson Crusoe (1719) on haaksirikkokertomusten esikuva

Kolonialismi: länsimaisen ihmisen esittäminen ylivertaisena

Romaanissa näkyy myös valistusajan hyötyajattelu ihmisen ja luonnon välillä ja luonnon muuttaminen omaksi varallisuudeksi

Purevan ivallinen satiiri oli valistuksen aikana suosittu

Ivattiin ihmisten puheita ja yhteiskunnan epäkohtia

Irlantilainen journalisti ja kirjailija Jonathan Swift

Satiirinen romaani Gulliverin retket (1726) on tunnetuin Swiftin teoksista

# data[].attributes.body
1700-luvun lopun maailmanpoliittiset mullistukset

Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistus v. 1776 ja Ranskan vallankumous 1789

Nykyiseen demokratiakäsitykseen liittyvät arvot, kuten vapaus ja tasa-arvo muuttuvat tärkeiksi yhteiskunnallisiksi periaatteiksi

Kuninkaiden, aatelisten ja kirkon valta-asemaa kyseenalaistettiin entistä voimakkaammin

Kirjallisuudessa vapautuminen aiemmista säännöistä ja ihanteista

Vastareaktio valistuksen järkiajattelulle: korostettiin tunnetta, yksilöllisyyttä ja mystiikkaa sekä kuvattiin luontoa

Romantiikan ajan taiteilijamyytti: yksilölliset, luovat nerot, jotka ammentavat omista tunteistaan ja näkevät myös arkisen elämän ulkopuolelle

Saksassa ensimmäisiä romantiikan piirteitä kirjallisuudessa

Strum und drang (myrsky ja kiihko)-liike, joka vastusti valistusta ja korosti yksilöllisyyttä

Novalis loi käsitteen “kaipuun sininen kukka”, joka viittaa runoilijan kokemaan kaihoon, kaipuuseen ja melankoliaan

Romantiikkaan liittyy myytti nuorena kuolevasta nerosta, joka elämänvimmansa ajamana ajautuu tuhoon (lordi Byron, John Keats, Percy Bysshe Shelley)

Johann Wolfgang von Goethe: Nuoren Wertherin kärsimykset (1774)

Lyriikka on romantiikan tärkein kirjallisuuden laji, erityisesti Englannissa

William Wordsworth luonnon palvontaa ja lapsuuden ihannointia

Merkittäviä naiskirjailijoita: Emily Bronte: Kotiopettajattaren romaani (tunteikkuutta), Jane Austen: Ylpeys ja ennakkoluulo (huumori, satiiri)

Venäjällä ja Ranskassa romantiikka vasta 1800-luvun puolella

Ven. Aleksandr Puskin: Jevgeni Onegin 1833 (runoromaani), Ransk. Alexandre Dumas: Kolme muskettisoturia 1844 (historiallinen seikkailuromaani)

Kansallisromantiikka: oman maan kansaa ja luontoa ihailtiin ja kerättiin kansanrunoutta

Tanskalainen Hans Christian Andersenin ja Grimmin veljesten sadut

Romantiikan ajan taiteilijoita kiehtoi ajatus ihmismielen kerroksellisuudesta

Ihmisen yöpuoli eli vietit ja vaistot, vastapuolena valistuksen rationaaliselle eli järkiperäiselle maailmankuvalle

Romantiikan ajan viehtymys alitajuntaan, uniin ja selittämättömään synnytti uuden kirjallisuudenlajin, kauhukirjallisuuden

Romanttista kauhua kutsutaan usein goottilaiseksi kauhuksi

Keskeisiä motiiveja linnat, kartanot, aaveet, vampyyrit, demoniset viettelijättäret, mekaaniset ihmiset, suvussa kulkevat kiroukset ja linnaan teljetyt neidot

Engl. Mary Shelley: Frankenstein – Uusi Prometheus (1818)

Yhdysv. Edgar Allan Poe: runoja ja novelleja

Goottilaisen kauhun klassikoita: Robert Louis Stevensonin Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde (1886) (hyvän ja pahan kamppailu ihmisessä), Bram Stoker: Dracula (1896) (vampyyritarina)

# data[].attributes.body
1700-luvun lopulla Suomi vielä osa Ruotsia

Syrjäinen sijainti ja suomen kieli edisti ruotsalaisesta kulttuurista

Vuosina 1808–1809 Suomen sota: Suomi osaksi Venäjää

Autonomia: oma hallitus, maanviljelys kehittyi, teollistuminen alkoi ja vaurastuminen lisäsi mahdollisuuksia kulttuurielämään

Kansallisuusaate eli nationalismi eurooppalaisessa romantiikassa

Ajatus yhtenäisestä kansanluonteesta kansakuntaa yhdistävänä tekijänä kuninkaan ja alamaisten sijaan

Tavoitteena vahvistaa kansakunnan yhteisöllisyyttä, mikä tapahtui kulttuurin avulla

Kansallismielisten tavoitteena luoda omakielistä ja oman kansan kuviteltua kansanluonnetta mukailevaa kulttuuria ja taidetta

Kansallisromantiikka Suomessa alkoi autonomian myötä

Kulttuurin luominen haastavaa, koska 1800-luvun alussa ei ollut suomenkielistä kirjallista kulttuuria

Fredrik Cygnaeus ja J. V. Snellman vaativat suomenkielistä sivistystä ja kansalliskirjallisuutta

Oman myyttisen menneisyyden löytäminen oli myös nationalismissa tärkeää

Kansanrunous on Suomen vanhinta kirjallisuutta

Vanhimmat jäljitettävissä aikaa ennen ajanlaskun alkua

Runot levisivät suullisesti sukupolvelta toiselle, kunnes kansallisromantiikan aikana alettiin kirjoittaa muistiin

Kuuluisimpia runojen kerääjiä Elias Lönnrot 1820–1830

Kalevala (1835, 1849); Kanteletar (1840–1841)

Oman kansalliseepoksen myötä suomalaiset vanhojen kulttuurikansojen joukkoon

Kirjailijat kirjoittivat ihannoituja kuvia suomalaisista

Ruotsinkieliset Johan Ludvig Runeberg ja Zacharias Topelius suomalaisen kansanluonteen kuvaajia

Runeberg kuvasi kertovissa runoissaan suomalaiset ahkeriksi, vaatimattomiksi ja uskollisiksi

Vänrikki Stoolin tarinoissa (1848) sankareiksi

Topelius muistetaan isänmaallisista runoistaan, saduistaan ja historiallisista romaaneistaan

Kuvasi ihannoiden Suomen luontoa, heimoja ja historiaa Maamme kirjassa (1875)

Kansallisromantiikan tarjoama ihannoitu kuva suomalaisesta köyhästä väestöstä murtui vuoden 1918 sisällissodassa

Ihanteellista kansankuvaa 1900-luvun humoristisissa teoksissa, Väinö Linna irvaili Tuntemattomassa sotilaassa (1954) Runebergin ihannoivalle sotakuvaukselle

# data[].attributes.body
1800-luvulla länsimaiset yhteiskunnat kehittyivät kohti moderneja teollisuusyhteiskuntia

Porvariston eli keskiluokan määrän kasvu, kuitenkin työväenluokan huonot olot

1800-luvun lopun kirjallisuuteen vaikuttivat monet uudet filosofian ja tieteen ajattelutavat

Filosofi Karl Marxin ajatukset muuttivat käsitystä oikeudenmukaisuudesta: työn tuotto työntekijöille, ei tehtailijoille

Luonnontieteilijä Charles Darwinin evoluutioteoria

1800-luvun tieteilijät ihailivat myös positivismia, jonka mukaan maailmasta saadun tiedon pitää perustua tieteellisiin havaintoihin

Romantiikan tunteikkuus alkoi tuntua vanhentuneelta, eivätkä kirjailijat halunneet kuvata kansaa ihannoiden kuten kansallisromantikot olivat tehneet

Vastapainoksi syntyi uusi kirjallisuuden suuntaus nimeltä realismi

Realistit kuvasivat yhteiskunnallisia epäkohtia todenmukaisesti ja kaunistelematta

Pyrkivät havainnoimaan ympäristönsä eriarvoisuutta ja muuttamaan maailmaa kirjoittamalle kertomuksia

Realismin kultakausi jatkui 1900-luvun alkuun saakka

Suomessa se kukoisti erityisesti 1880-luvulta alkaen

Varhaisen realismin suuria nimiä on englantilainen Charles Dickens

Kuvaa monissa teoksissaan köyhää orpopoikaa, joka kokemastaan kaltoinkohtelusta huolimatta kasvaa kunnon mieheksi, esim. Oliver Twist

Joulukertomus (1843)

Jäänteitä romantiikan tunteikkuudesta, vaikka kuvaakin luokkaeroja ja köyhyyttä

Minna Canth yksi tunnetuimmista realisteista

Kirjoitti yhteiskunnallisesti kantaa ottavaa kirjallisuutta: epätasa-arvo rikkaiden ja köyhien sekä miesten ja naisten välillä

Canth herätti yhteiskunnallisella proosallaan ja näytelmillään vastustusta

Esimerkiksi vuonna 1885 ilmestyneen Työmiehen vaimo-näytelmä tyrmistytti konservatiivista kulttuuriväkeä

Naturalismi – realismin äärimuoto (ns. inhorealismi)

Naturalistien mukaan ihmisen kohtalon määräävät yhteiskunnallinen asema ja perimä

Oppi-isä on ranskalainen Emile Zola

Tutki tuotannossaan yhteiskunnan vähäosaisia ja heidän kärsimystään, esimerkiksi romaani Ansa

Psykologinen realismi on yksi realismin suuntauksista, jossa tutkitaan ihmisen mieltä tarkasti: viettejä, haluja ja tunteita, jotka liikuttavat ihmistä

Suuntauksen tunnetuin edustaja on venäläinen Fjodor Dostojevski

Tunnetuimpia teoksia Rikos ja rangaistus (1866)

Aviorikos on suosittu aihe

Gustave Flaubertin Rouva Bovary (1857) esikuva aviorikosta kuvaaville romaaneille

Myös venäläisen Leo Tolstoin Anna Karenina (1875–1877), Juhani Ahon Papin rouva (1879), norjalaisen Henrik Ibsenin näytelmä Nukkekoti (1879)

# data[].attributes.body
1800–1900-lukujen vaihtuminen ihanaa vaurauden, edistysuskon ja rauhan aikaa

Lisääntynyt vapaa-aika ja länsimaiden nopea modernisoituminen

1900-luvun 1. ja 2. maailmansota horjuttivat turvallisuudentunnetta

Filosofi Friedrich Nietzsche julisti Jumalan kuolleeksi

Esitti tilalle opin yli-ihmisestä: uusi yksilö, joka luo itse oman moraalinsa ja arvonsa

Psykologi Sigmund Freud esitti, että järjen ja tietoisen taustalla jylläävät vietit ja tiedostamaton

Modernin ajan taiteessa näkyivät toisaalta sotien kauhut ja mielettömäksi muuttunut maailma, toisaalta ihmisen uudenlainen vapaus luoda ja valita itse arvonsa

Modernismia yhdistää pyrkimys uudistaa kirjallisuuden ilmaisutapoja

1900-luvun alussa Euroopassa syntyneet suuntaukset: dadaismi, futurismi, surrealismi, ekspressionismi

Avantgarde eli vakiintuneita ilmaisutapoja uhmaama taide

Esim. dadaismi syntyi reaktiona ensimmäisen maailmansodan kaoottisuuteen ja edeltäviin taiteen ihanteisiin

Saks. Hugo Ball: Karawane-runossa (1916): “Higo bloiko russula huju / hollaka hollala”

Yleistys: modernistit kuvasivat modernin ihmisen elämää, joka on täynnä ristiriitoja. Vastuu teoista ja toisaalta vapaus etsiä omaa tapaa olla muuttuvassa moniarvoisessa maailmassa

Modernistit kyseenalaistivat realismin ajan käsityksen todellisuuden jäljittelystä kirjallisuudessa

Yksilön omat kokemukset, persoona ja muistin rajallisuus vaikuttivat siihen, millaisia havaintoja ja tulkintoja hän maailmasta tekee

Modernistinen kirjallisuus usein vaikeaselkoista

Marcel Proust: Kadonnutta aikaa etsimässä (1913–1927), James Joyce: Odysseus (1922) ja Virginia Woolf: Mrs Dalloway (1925)

Eksistentialismi (yksi 1900-luvun filosofian tärkeimpiä suuntauksia): modernistisessa kirjallisuudessa käsiteltiin usein ihmisen elämän ja olemassaolon tarkoitusta ja mielekkyyttä

Albert Camus: Sivullinen (1942)

Absurdius Franz Kafkan tuotannossa, esim. Oikeusjuttu (1925)

Eksistentialismista tutut teemat: ahdistus, irrallisuus ja ulkopuolisuus järjettömässä maailmassa

Kafkan tyyli poikkeuksellinen: elämän merkityksettömyys kytkeytyy kauhuun ja fantasiaan, uniin ja alitajuntaan

Vaikutus länsimaiseen kulttuuriin suuri

# data[].attributes.body
Suomi modernisoitui samalla tavalla kuin muutkin länsimaat

Modernistisen ajan alun tapahtumia Suomessa:

1917 Suomi irtautui Venäjästä ja itsenäistyi

Sisällissota

Toinen maailmansota: talvisota 1939–1940 ja jatkosota 1941–1944

Sodilla merkitys kirjallisuuteen: hidastivat kehitystä ja vaikuttivat aiheisiin

Kaksi modernismin aaltoa, 1920-luvulla ja 1950-luvulla

Niiden aikana erityisesti lyriikka ja proosa uudistuivat

1900-luvun alun suomenkielisen proosakirjallisuuden modernistiset kokeilut

Volter Kilpi: yhdenpäivänromaani Alastalon salissa

Modernismin kokeilevuus aluksi voimakkaimmin suomenruotsalaisessa kirjallisuudessa, esim. Edith Södergran

Tulenkantajat modernismin elämänvimman tulkitsijoina

Tunnetuin Suomen modernistisista ryhmistä, syntyi 1920-luvulla ja hajosi 20–30-lukujen vaihteessa

“Ikkuna auki Eurooppaan”

Esim. Mika Waltari mukana

Toisen maailmansodan jälkeen sodista kirjoituksia

Väinö Linna: Tuntematon sotilas, Mika Waltari: Sinuhe egyptiläinen

Jälleenrakentamisen aikana 1950-luvulla suomalaisessa modernismissa alkoi toinen aalto tilanteessa, jossa sota oli järkyttänyt turvallisuudentunnetta ja monet kokivat yksinäisyyttä

Yhteisöllinen kokemus sodista tuntui mahdottomalta

Käytetään usein näkökulmatekniikkaa kaikkitietävän kertojan sijaan, teoksessa saattaa olla ristiriitaisia näkökulmia

Lyriikassa tärkeitä vapaamittaisuus ja puheenomaisuus

Antti Hyry: Maantieltä hän lähti (1957)

Tove Jansson uudisti Muumi-romaaneillaan lastenkirjallisuutta

Myös oma tasonsa aikuislukijalle

Poliittinen aktiivisuus: syntyi lukuisia poliittisia liikkeitä ja politisoitunut aika synnytti poliittista kulttuuria taiteessa

1960-luvun kirjallisuudessa yhteiskunnallista osallistuvuutta: Pentti Saarikosken lyriikka – boheemitaiteilijan maine ja kohujulkisuus

Kirjasodat: Hannu Salaman Juhannustanssit (1964) johti kirjailijan vankeusrangaistukseen, Kekkonen kuitenkin armahti

# data[].attributes.body
1900-luvun lopussa kirjallisuuden rinnalle massakulttuuri: suurille kuluttajajoukoille tuotettu viihde, esim. Radio- ja televisio-ohjelmat ja elokuvat

Synty merkitsi kultturimakujen hajautumista, esim. fantasia ja moderni nuortenkirjallisuus

Kirjallisuuden lajien monipuolistumisesta huolimatta voidaan erottaa yksi kirjallisuuteen merkittävästi vaikuttanut suuntaus, postmodernismi

Pohjoisamerikkalaisessa ja eurooppalaisessa kirjallisuudessa 1900-luvun puolivälistä lähtien, Suomessa samaan aikaan vielä suuria kertomuksia

Ajan kirjailijat kirjoittavat myös edelleen suuria ja ehyitä kertomuksia, myös postmodernistisia kokeiluja

Esim. Milan Kunderan Olemisen sietämätön keveys (1984)

1950–90-luvut olivat postmodernismin kulta-aikaa

Piirteet ovat osa nykykirjallisuutta

Postmodernistit jatkoivat modernismin tapaan epävarmuuden tunteita, ei kuitenkaan samalla tapaa yksilöä vaan yksilön identiteetti muuttuu koko ajan

Ihminen elää rajattoman tiedon, globaalin liikkuvuuden ja massakulttuurin maailmassa, jossa on loputtomasti valinnanvaraa ja ärsykkeitä

Postmodernismissa tärkeää suurten kertomusten kyseenalaistaminen

Kertomukset, joissa maailma selitetään, esim. kristillinen maailmanselitys

Esim. ikuinen rakkaus ja sankarin matka hylättiin, kyseenalaistettiin ja korvattiin useiksi pieniksi kertomuksiksi

Myös historiantutkimus, joka tuottaa suuria kertomuksia, kyseenalaistettiin (esim. Juha Seppälän Suomen historia, 1998)

Piirteitä:

Kyseenalaistaminen ja moninaisuuden korostaminen, ei yhtä totuutta

Yhdistelee lajeja ja aineksia, murtaa populaarikulttuurin välisiä rajoja, ironisoi maailmaa

Proosassa näkyy juonen rikkonaisuutena tai häivyttämisenä, kerronnan kommentointina, katkelmallisuutena (fragmentaarisuus), realististen henkilöhahmojen hävittämisenä, kerronnan epäluotettavuus korostuu

Metafiktiivisyys: tietoisuus kerronnasta ja kerronnan korostaminen

Runoudessa näkyy kielitietoisuutena ja kollaaseina, runon puhuja voi olla ero teksteistä koostettu, ei persoonan kaltainen hahmo

Intertekstuaalisuus ja tyyleillä leikittely, tekstit rakentuvat aiempien varaan

Epäluotettavasta kertojasta esimerkkinä Bret Easton Ellisin Amerikan psyko (1991)

# data[].attributes.body
Nykykirjallisuus elää netissä ja sovelluksissa

2000-luvulla lukeminen on muuttunut digitaaliseksi, kirjallisuutta kulutetaan älypuhelimilla ja äänikirjoina

Kirjallisuuskritiikki kohdistuu nettiin

Kirjallisuus kansainvälistä

Globalisaatio ja muuttoliike näkyvät kirjallisuudessa

Monikulttuurisuus on yleistä, teoksissa käsitellään usein kulttuurien välisiä ristiriitoja

Esimerkiksi Pajtim Statovcin teokset käsittelevät monikulttuurisuutta ja Hassan Blasim kirjoittaa arabiaksi Suomessa

Dystopiat heijastelevat pelkoja

Suosittuja, erityisesti nuorten kirjallisuudessa

Esimerkiksi Nälkäpeli- ja Outolintu-sarjat

2000-luvulla vanhat dystopiat, kuten Margaret Atwoodin Orjattaresi, ovat nousseet uudelleen esille

Autofiktiobuumi

Autofiktio, joka sekoittaa omaelämäkerrallisuutta ja fiktiota, on suosittu kirjallisuuden muoto.

Esim Karl Ove Knausgård: Taisteluni-sarja ja Saara Turunen: Sivuhenkilö

Kokeilevaa kirjallisuutta

Nykykirjallisuudessa leikitellään ilmaisun tavoilla ja digitaalisuudella

Jaakko Yli-Juonikas: Neuromaani, interaktiivinen romaani

Netti on vaikuttanut runouteen

Hakukonerunous ja flarf-runous uusia runouden muotoja

Essee on palannut suosioon

Esimerkiksi Koko Hubara ja Antti Nylén, käsittelevät esseissään yhteiskunnallisia teemoja, kuten rasismia ja taiteilijan asemaa.