# data[].attributes.headline
Diferències en la vida social entre homes i dones: Explicació del concepte: Kalon Kakon.

# data[].attributes.subject
Diferències en la vida social entre homes i dones: Explicació del concepte: Kalon Kakon.

# data[].attributes.body
Les dones a l'antic món grec tenien pocs drets en comparació amb els homes homes. Sense dret a vot, a tenir terra, o heretar com els homes, el lloc de la dona era a casa i el seu propòsit estava allunyada de l'esfera pública i no podia accedir a l'estatus de ciutadana.

Hesíode és un poeta del segle VIII/VII abans de Crist, l'obra del qual era el més proper que els grecs tenien a una bíblia al qual descriu la primera dona creada simplement com kalon kakon, "la cosa bella-malèvola" que significa malament bell, és a dir bellesa tal que tempta els homes de tal manera que resulta origen de successos terribles, com en el mite de Pandora, al qual Hesíode va recórrer per parlar de la dona com a certa bellesa perillosa.

# data[].attributes.headline
Comparació de les dones d'Atenes i d'Esparta.

# data[].attributes.subject
Comparació de les dones d'Atenes i d'Esparta.

# data[].attributes.body
Les dones d'Esparta van ser valentes, les d'Atenes cultes: aquelles van partir els trofeus amb els guerrers; aquestes van partir els llorers de l'art amb els artistes. A Atenes, la major part de les dones eren mares; a Esparta la major part de les dones viragades.

Les dones espartanes van tenir reputació per ser promíscues i controlar els seus marits; per contra, consideraven que les dones atenesos podien tenir propietats i heretar, a més de rebre una millor educació.

Les dones d'Atenes eren més lliures que les d'Esparta. Atenes era una democràcia, mentre que Esparta era una mena d'estat militar. Les dones d'Esparta eren essencialment esclaves, mentre que les dones d'Atenes tenien certs drets i podien participar a la vida pública.

# data[].attributes.body
El cànon de bellesa de l'Antiga Grècia es basava principalment en l'harmonia i les matemàtiques. De fet, per als antics grecs la simetria era el símbol de la bellesa i la perfecció.

Precisament basant-se en les matemàtiques, l'escultor Policlet (famós per les seves escultures d'atletes) va desenvolupar l'ideal de bellesa conegut com la proporció divina. Aquesta regla marcava que el cos havia de mesurar set cops el cap perquè tingués les proporcions perfectes. Més endavant, el també escultor Lisipo va canviar aquesta mesura, indicant que el cos havia de mesurar vuit vegades el cap. Aquest canvi es va veure reflectit a les escultures a partir del segle IV aC, que van començar a ser més estilitzades.

Les dones ideals a l'Antiga Grècia eren de membres petits, primes però amb malucs amples i cuixes generoses, cabell ondulat, pits petits i tornejats, ulls grans, nas esmolat i galtes, boca i mentó ovalats. Pel que fa als homes, l'ideal de bellesa eren els cossos alts, atlètics i musculosos, amb cames llargues, molt de cabell, nas i mandíbula poderosa, ulls amplis i boca petita.

# data[].attributes.body
L'art representava molt bé aquests cànons, en l'àmbit de dones eren:
- Membres petits
-Malucs amples
-Cuixes grans
-Cabells ondulats
Entre altres, a escala d'homes era molt més representat en l'àmbit esportiu, ja que el cos masculí havia de ser atlètic, l'esport regnava molt en les vides dels homes. Els principals cànons són:
-Alt
-Musculós
-Cames llargues

# data[].attributes.body
El nu per a ells era fer una demostració del cos perfecte, encara que cap a l'àmbit dels déus li ho posava nus perquè els déus no eren persones sinó poders per a la cultura grega. A la dona en alguns moments no se li arriba a mostrar nua, ja que transmetia erotisme, per la qual cosa moltes vegades es representaven vestides.

# data[].attributes.body
El primer concurs de bellesa es pot remuntar a un dels mites en els quals Paris tènia que triar entre Hera, Afrodita i Atenea. En el qual Paris tria a Afrodita, i per això se'l relaciona amb els concursos de bellesa, ja que se'l considera la primera reina de bellesa. Una de les curiositats és que en aquests concursos no guanyaven les persones sinó els atributs als quals se'ls posava un llaç vermell i aquests guanyadors el lluïen, ja que podia haver-hi més d'un guanyador.

# data[].attributes.body
Drapat

Quitó masculí: curt d'estil dori arribava fins als genolls.

Quitó femení: solia tenir més tela i més plecs i ser més llarg, cenyit amb un cinturó

Exomide: Deixava al descobert mig pit i tot el braç dret.

Peple: Descobert al costat dret de dalt a baix, subjectat a cada espatlla amb unα fíbula. A la part del pit es doblegava.

Himàcion: Es subjectava un angle del mantell amb la mà esquerra i a continuació es feia passar per sobre

de l'espatlla esquerra i per sota del braç dret,

Clàmide: Capa curta, oberta i lleugera

# data[].attributes.body
Krepis: usat per homes lliures, tenia una llengüeta

Koila upodemata: per a soldades que eren més pesats

Kothornos: Calçat alt, tipus bota, amb diverses soles