# data[].attributes.body
Născut în Basarabia: Ioan Pelivan s-a născut la 1 aprilie 1876, în Răzeni, județul Lăpușna, Basarabia, într-o familie de răzeși.

# data[].attributes.body
Educație și activitate politică: Fascinat de limba română și literatura orală, a urmat Școala de băieți din Chișinău și apoi Seminarul teologic. În timpul studenției, a fost implicat în activități politice și naționale, organizând societatea "Pământenia basarabeană".A absolvit Seminarul Teologic din Chișinău (1898) și Universitatea din Dorpat, Facultatea de Drept (1903).

# data[].attributes.body
A fost Director general responsabil pentru afacerile străine (Ministru de Externe) în RD Moldovenească în Consiliul Directorilor Generali ai Basarabiei.Organizarea societății "Pământenia basarabeană": Împreună cu prietenii săi, Ioan Pelivan a organizat această societate studențească cu un program politic, național și academic, având ca obiective autonomia Basarabiei și drepturile pentru românii din această regiune.Fondarea ziarului "Basarabia": A fost fondatorul și redactorul ziarului "Basarabia", prima publicație românească din Basarabia. Ziarul a avut un rol important în promovarea identității și drepturilor românilor din Basarabia.

# data[].attributes.body
1. Deputat activ: Ioan Pelivan a fost un deputat activ și influent în Sfatul Țării, reprezentând interesele românilor din Basarabia cu dăruire și pasiune.

2. Susținerea unirii cu România: A fost un susținător ferm al unirii Basarabiei cu România și a jucat un rol crucial în procesul de votare a acestei uniri în cadrul Sfatului Țării.

3. Participarea la comisii: A fost implicat în activitatea diferitelor comisii ale Sfatului Țării, contribuind la elaborarea și dezbaterea legislației și politicilor care vizau interesele basarabenilor.

4. Apărarea drepturilor minorităților: În calitate de deputat, a pledat și pentru drepturile și interesele minorităților naționale din Basarabia, demonstrând o abordare echilibrată și incluzivă în procesul decizional.

5. Reprezentarea la nivel internațional: A reprezentat Basarabia și România la conferințele internaționale, inclusiv la Conferința de Pace de la Paris, unde a susținut cauza românilor și a luptat pentru recunoașterea drepturilor lor.

6. Contribuția la dezvoltarea legislației: Prin activitatea sa parlamentară, Ioan Pelivan a contribuit la dezvoltarea și adoptarea legislației care viza domenii precum educația, cultura, administrarea publică și drepturile civile în Basarabia.

# data[].attributes.headline
arestările și problemele cu regimul Țarist

# data[].attributes.subject
arestările și problemele cu regimul Țarist

# data[].attributes.body
1. Arestarea în 1902: Ioan Pelivan a fost arestat în anul 1902 împreună cu alți membri ai societății "Pământenia basarabeană", în urma activităților lor politice și naționale care nu erau tolerate de Imperiul țarist. A fost închis la Dorpat până în ianuarie 1903.

2. Exilul și serviciul militar forțat: După eliberare, a fost exilat în regiunea Arhanghelsk, unde a fost înrolat în armata țaristă din orașul Viatka între 1904 și 1905. A reușit să se întoarcă în Basarabia în 1905.

3. Reprimarea activității politice: Activitatea politică și naționalistă a lui Ioan Pelivan a fost constant monitorizată și reprimată de către autoritățile țariste. El a fost supus unei atente supravegheri și a fost subiectul numeroaselor interdicții și persecuții.

4. Exilul din 1917: În timpul Primului Război Mondial și în contextul Revoluției Ruse, Ioan Pelivan a fost nevoit să se exileze din nou, revenind în Basarabia în 1917 pentru a se alătura mișcării de deșteptare națională.

5. Sfidarea autorităților țariste: Participarea sa la evenimente care sărbătoreau identitatea și unitatea românească, precum neprezentarea la sărbătorirea centenarului anexării Basarabiei în 1912, au fost considerate provocări și l-au expus unor riscuri suplimentare din partea autorităților țariste.

# data[].attributes.body
1. Înrolarea în contextul social și politic: Înrolarea lui Ioan Pelivan în armata țaristă a avut loc în perioada în care Basarabia, ca parte a Imperiului Rus, se confrunta cu agitație politică și mișcări naționaliste care pledau pentru autonomie și drepturi pentru românii din regiune.

2. Experiența în armată: Ca soldat în armata țaristă, Ioan Pelivan a fost implicat în diverse activități militare și administrative. Experiența sa în armată a fost marcată de discipline stricte și condiții de trai dificile, mai ales în contextul Primului Război Mondial și al conflictelor politice din regiune.

3. Revenirea la activismul politic: După demobilizare, Ioan Pelivan și-a reluat activitatea politică și a fost implicat în continuare în mișcarea naționalistă și în lupta pentru drepturile românilor din Basarabia.

4. Impactul asupra convingerilor politice: Experiența sa în armată și contactul direct cu structurile de putere ale Imperiului Rus și cu politica imperială au putut contribui la consolidarea convingerilor sale politice naționaliste și la angajamentul său pentru cauza românilor din Basarabia.

# data[].attributes.headline
operațiunea "Lotul de miniștri" și ultimi ani din viață

# data[].attributes.subject
operațiunea "Lotul de miniștri" și ultimi ani din viață

# data[].attributes.body
1. Arestarea și detenția: În noaptea zilei de 4 mai 1950, Ioan Pelivan a fost arestat într-un grup de intelectuali cunoscut sub numele de "lotul miniștrilor". A fost închis la închisoarea Sighet, unde a suferit condiții dure de detenție.

2. Starea de sănătate și moartea: În timpul detenției sale la Sighet, starea sa de sănătate a început să se deterioreze din cauza condițiilor grele de trai și a tratamentului inuman la care a fost supus. A murit la 25 ianuarie 1954 în închisoare, în urma bolilor de care suferea și a condițiilor dificile din închisoare.

3. Lipsa de judecată și condamnare: Este important de menționat că Ioan Pelivan nu a fost judecat și condamnat în mod oficial de către regimul comunist. A fost ținut în detenție fără un proces echitabil și a fost supus unor tratamente inumane care i-au afectat sănătatea și au condus la moartea sa prematură.

4. Rămășițele pământești: Rămășițele sale pământești au fost reînhumate la mănăstirea Cernica la 4 aprilie 1976, marcând astfel recunoașterea contribuției și importanței sale în lupta pentru drepturile românilor din Basarabia și în rezistența împotriva regimului comunist.