# data[].attributes.attachment_link.title
Latest Medical Simulation Resources | HealthySimulation.com

# data[].attributes.attachment_link.description
Medical Simulation, Nursing Simulation, Surgical Simulation best practices, CE/CME webinars, product demos, research highlights, conference and job listings…

# data[].attributes.headline
Посилання на інформаційні сторінки кафедри

# data[].attributes.subject
Посилання на інформаційні сторінки кафедри

# data[].attributes.body
Ви можете ознайомитись з кафедрою, її можливостями на фейсбук-сторінці і на сайті ХНМУ, а також на персональній сторінці кафедри, де можна знайти матеріали для підготовки і навчання.

Посилання на сайти:

1. https://knmu.edu.ua/departments/kafedra-propedevtyky-vnutrishnoyi-medyczyny-medsestrynstva-ta-bioetyky/

2. Персональний сайт кафедри : https://pim1.kharkov.ua/

3. Ми у Facebook: https://www.facebook.com/profile.php?id=61560607738478

# data[].attributes.attachment_link.title
Кафедра пропедевтики внутрішньої медицини, медсестринства та біоетики - ХНМУ

# data[].attributes.attachment_link.description
Кафедра бере участь у міжнародній співпраці із закордонними освітньо-науковими установами: укладено угоди про міжнародну академічну мобільність, які передбачають включно навчання студентів, взаємозамінність залікових кредитів з Академією ім. Яна Длугоша в Ченстохові; проводиться робота у вигляді онлайн-переговорів і готуються договори з університетом Центрального Ланкаширу (Велика Британія), Університетом Мадонна, Університетом Джексонвіль, Арканзаським державним університет, Коледжем Хартвік (США). У 2021 р. підписано угоду про співробітництво між Інститутом імунологічних досліджень Нової Англії (IRINE) Гарднер, США та ХНМУ, що передбачає важливість співпраці для посилення наукової комунікації. Працівники кафедри брали участь у заходах міжнародного характеру зі співробітництва та створення міжнародних програм з медсестринства. Кафедрою укладено договори про співпрацю із Андіжанським державним медичним інститутом (м. Андіжан, Республіка Узбекістан) з предмету науково-педагогічного співробітництва, Казахським інститутом професійного розвитку (м. Алмати, Республіка Казахстан) з предмету обміну досвідом у сфері післядипломної освіти, об’єднаних дослідницьких та освітніх проектів, Prague Institute of Advanced Training (м. Прага, Чеська республіка) з предмету міжнародного співробітництва у сфері освіти та медицини.

# data[].attributes.headline
Порядок відпрацювання занять

# data[].attributes.subject
Порядок відпрацювання занять

# data[].attributes.body
1. Вивчити матеріал згідно плану, подивитися всі наявні презентації та відеофайли.

2. Відповідно до теми заняття написати повний конспект теми. Зробити скрін у pdf-форматі для демонстрації викладачу.

3. Записатися на відпрацювання онлайн у наступному файлі Word : https://docs.google.com/document/d/1qdr_Exh11m8QZPhUB5mqJI_pRhG1VHDZ/edit?usp=drive_link&ouid=100309687253610159246&rtpof=true&sd=true

# data[].attributes.headline
Рекомендована література

# data[].attributes.subject
Рекомендована література

# data[].attributes.body
1. Ковальова О.М., Лісовий В.М., Шевченко С.І., Фролова Т.В. Догляд за хворими (практика). – К.: ВСВ «Медицина», 2010. – 488 с.

2. Касевич Н.М. Практикум з сестринської справи.– Київ:, «Здоров’я»,2005.

3. Пасєчко Н.В.. Лемке М.О. Основи сестринської справи. – Тернопіль. Укрмедкнига, 2002.

# data[].attributes.headline
тематичний план

# data[].attributes.subject
тематичний план

# data[].attributes.attachment_link.title
план занять МС новий

# data[].attributes.headline
Умови допуску до заліку

# data[].attributes.subject
Умови допуску до заліку

# data[].attributes.body
1. У студента немає пропущених занять

2. Є наявний конспект, відсканований у форматі pdf, скинутий старості

3. Всі теми прочитані, опрацьовані

# data[].attributes.headline
Приклади симуляційних 

# data[].attributes.body
Приклади симуляційних кейсів

# data[].attributes.attachment_link.description
The Open RN project is led by Chippewa Valley Technical College as part of the Wisconsin Technical College System (WTCS) consortium.

# data[].attributes.attachment_link.description
Explore freely-usable learning scenarios created by domain experts and leading institutions.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
PLEASE READ THESE TERMS AND CONDITIONS OF USE CAREFULLY BEFORE USING the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library.

By using the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library (and related content including documents and videos), you signify your assent to these Terms and Conditions. If you do not agree to all of these Terms and Conditions of use, do not use the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library.

Montgomery College may revise and update these Terms and Conditions at any time. Your continued usage of this library and viewing or use of its content will mean you accept those changes.

The nurse simulation scenarios, documents, and videos contained in the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library (the "Content") are reviewed and updated periodically for accuracy and current best practices. Nevertheless, these scenarios, documents, and videos, including but not limited to text, graphics, images, and other material are for informational and teaching purposes only; this Content is not intended to be a substitute for professional medical advice, diagnosis, or treatment. Always seek the advice of your physician or other qualified health provider with any questions you may have regarding a medical condition. Never disregard professional medical advice or delay in seeking it because of something contained in this Content.

If you think you may have a medical emergency, call your doctor or 911 immediately. This Content does not recommend or endorse any specific tests, physicians, products, procedures, opinions, or other information that may be mentioned. Reliance on any Content contained in this Library is solely at your own risk.

The Content may contain health related materials that are sexually explicit. If you find these materials offensive, you may not want to view or use the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library. The Content is provided on an "as is" basis. Montgomery College, Montgomery College Foundation, Inc. and a sponsoring organization, Healthcare Initiative Foundation (together, all referred to as "Content Providers"), TO THE FULLEST EXTENT PERMITTED BY LAW, DISCLAIM ALL WARRANTIES, EITHER EXPRESS OR IMPLIED, STATUTORY OR OTHERWISE, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO THE IMPLIED WARRANTIES OF MERCHANTABILITY, NON-INFRINGEMENT OF THIRD PARTIES' RIGHTS, AND FITNESS FOR PARTICULAR PURPOSE. Without limiting the foregoing, the Content Providers make no representations or warranties about the following:

1. The accuracy, reliability, completeness, currentness, or timeliness of the Content;

2. The satisfaction of any government regulations requiring disclosure of information on prescription drug products or the approval or compliance of any software tools with regard to the Content.

In no event shall the Content Providers be liable for any damages (including, without limitation, incidental and consequential damages, personal injury/wrongful death, lost profits, or damages resulting from lost data or business interruption) resulting from the use of or inability to use the Content, whether based on warranty, contract, tort, or any other legal theory, and whether or not the Content Providers are advised of the possibility of such damages.

Indemnity

You agree to defend, indemnify, and hold the Content Providers harmless from and against any claims, actions or demands, liabilities and settlements including without limitation, reasonable legal and accounting fees, resulting from, or alleged to result from, your violation of these Terms and Conditions.

# data[].attributes.attachment_link.description
PLEASE READ THESE TERMS AND CONDITIONS OF USE CAREFULLY BEFORE USING the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library. By using the Montgomery College Nursing Simulation Scenario Library (and related content including documents and videos), you signify your assent to these Terms and Conditions.

# data[].attributes.headline
Тема 1. Медичні симуляції організація роботи терапевтичного стаціонару. 

# data[].attributes.subject
Тема 1. Медичні симуляції організація роботи терапевтичного стаціонару. 

# data[].attributes.headline
Програма ТЕМИ 1.

# data[].attributes.subject
Програма ТЕМИ 1.

# data[].attributes.body
Основні професійні обов’язки медичного персоналу. Основні відділення та допоміжні підрозділи терапевтичного стаціонару. Прийом та реєстрація хворих. Визначення фізичного розвитку людини, основні показники життєво-важливих функцій організму. Антропометрія. Заповнення медичної документації. Санітарна обробка госпіталізованих у приймальному відділенні.   Загальна характеристика терапевтичного відділення, структура і функціональне призначення. Особливості санітарно-гігієнічного режиму відділення.  Методи транспортування хворих.

# data[].attributes.headline
Відеолекція "Приймальне відділення"

# data[].attributes.subject
Відеолекція "Приймальне відділення"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція з теми: "Приймальне відділення".

# data[].attributes.headline
Схема збору анамнезу хвороби. Розпит

# data[].attributes.subject
Схема збору анамнезу хвороби. Розпит

# data[].attributes.headline
Загальний огляд хворого

# data[].attributes.subject
Загальний огляд хворого

# data[].attributes.headline
Збір анамнезу захворювання і життя

# data[].attributes.subject
Збір анамнезу захворювання і життя

# data[].attributes.headline
Перелік  практичних навичок, під час підготовки студента:

# data[].attributes.subject
Перелік  практичних навичок, під час підготовки студента:

# data[].attributes.body
- продемонструвати правила заповнення медичної документації приймального відділення

- первинний огляд хворого у приймальному відділенні, огляд на педикульоз та коросту

- проведення антропометричних досліджень, визначення зросту хворого, маси тіла, ІМТ

-продемонструвати вміння опитування хворого

- продемонструвати правила загального огляду хворого

- санітарно-гігієнічна обробка хворого у приймальному відділенні

- продемонструвати методи транспортування хворих на кріслі-каталці, ношах; перекладання хворих на ліжко

- продемонструвати методику приготування дезінфікуючих розчинів

- санітарна обробка приміщень приймального та терапевтичного відділення

# data[].attributes.headline
Транспортування

# data[].attributes.subject
Транспортування

# data[].attributes.attachment_link.title
способи транспортування пацієнтів з приймального відділення до відділення стаціонару - Google Search

# data[].attributes.attachment_link.description
В умовах, коли доступ до медичної допомоги може бути утрудненим, а у постраждалого наявна травма, яка потребує медичної допомоги,…

# data[].attributes.headline
Перекладання з ліжка на крісло-каталку

# data[].attributes.subject
Перекладання з ліжка на крісло-каталку

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Догляд за Лежачими Хворими

# data[].attributes.attachment_link.title
Переміщення лежачих хворих з ліжка. Відеоінструкція

# data[].attributes.headline
Тема 2. Медичні симуляції забезпечення діагностичного процесу у терапевтичному стаціонарі. 

# data[].attributes.subject
Тема 2. Медичні симуляції забезпечення діагностичного процесу у терапевтичному стаціонарі. 

# data[].attributes.headline
Програма ТЕМИ 2.

# data[].attributes.subject
Програма ТЕМИ 2.

# data[].attributes.body
Симуляція дослідження серцево-судинної системи: Вимірювання артеріального тиску, дослідження  артеріального пульсу. Демонструвати володіння навичками методики та техніки реєстрації електрокардіограми. Вміти проводити найпростіший аналіз її основних елементів. Симуляція дослідження дихальної системи: Вимірювання частоти дихальних рухів, пульсоксиметрія, пікфлоуметрія, спірометрія. Методика взяття мазків з носа та зіва. Збирання мокротиння. Симуляція дослідження травної і сечостатевої систем: підготовки хворого до ендоскопічних досліджень (гастроскопії, ректороманоскопії, колоноскопії); володіння навичками підготовки хворих та необхідного обладнання для копрологічних досліджень (взяття калу на яйця гельмінтів, приховану кров, копрограму), дослідження сечі за різними методиками ( проби Нечипоренко, Аддіса-Каковського, Зимницького). Демонструвати володіння навичками підготовки та проведення шлункового та дуоденального зондувань. Промивання шлунка, взяття промивних вод на дослідження.

# data[].attributes.headline
Тема 3. Медичні симуляції  основних шляхів введення різних лікарських форм лікарських засобів.

# data[].attributes.subject
Тема 3. Медичні симуляції  основних шляхів введення різних лікарських форм лікарських засобів.

# data[].attributes.headline
Програма ТЕМИ 3.

# data[].attributes.subject
Програма ТЕМИ 3.

# data[].attributes.body
Застосування основних видів лікарських засобів. Техніка підготування до використання різних лікарських форм: твердих (порошки, присипки, капсули), рідких (розчини, настої, сиропи) і м’яких (мазі, лініменти, пасти, супозиторії, пластирі). Симуляція введення різних лікарських форм лікарських засобів пацієнту. Інгаляційний метод введення препаратів: користування індивідуальними дозуючими і порошковими інгаляторами, техніка користування небулайзером. Оксигенотерапія: техніка використання кисневої подушки, кисневого балона, кисневого концентратора, апарата Боброва. Фізичні методи охолодження та зігрівання: міхур з льодом, примочки, компреси.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 4. Компреси. Грілка. Міхур з льодом.

# data[].attributes.subject
Відео до теми 4. Компреси. Грілка. Міхур з льодом.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Гірчичники. Грілка. Напівспиртовий компрес. Холодний компрес. Міхур з льодом.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 4. Оксигенотерапія

# data[].attributes.subject
Відео до теми 4. Оксигенотерапія

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція з теми: "Оксигенотерапія".

# data[].attributes.headline
Тема 4. Медичні симуляції  парентерального шляху введення  лікарських засобів терапевтичного стаціонару.

# data[].attributes.subject
Тема 4. Медичні симуляції  парентерального шляху введення  лікарських засобів терапевтичного стаціонару.

# data[].attributes.headline
Програма ТЕМИ 4.

# data[].attributes.subject
Програма ТЕМИ 4.

# data[].attributes.body
Підготовка маніпуляційного стола до роботи. Поняття про асептику і антисептику. Техніка миття рук і одягання/знімання стерильних рукавичок.  Забір крові для клінічного та біохімічного дослідження. Методика виконання підшкірних, внутрішньом’язових, внутрішньовенних ін’єкцій та скарифікаційних шкірних проб, використання вакутейнерів. Симуляція поводження із одноразовим інструментарієм після його застосування.

# data[].attributes.headline
Дозований аерозольний інгалятор. Техніка

# data[].attributes.subject
Дозований аерозольний інгалятор. Техніка

# data[].attributes.attachment_link.title
дозований аерозольний інгалятор - Google Search

# data[].attributes.attachment_link.description
Який інгалятор кращий при бронхіальній астмі, дозований аерозольний чи сухо порошковий? Які вимоги для цих лікарських засобів?

# data[].attributes.headline
Використання небулайзеру

# data[].attributes.subject
Використання небулайзеру

# data[].attributes.attachment_link.title
небулайзер як користуватися - Google Search

# data[].attributes.attachment_link.description
У цьому відео лікарка-педіатр Анна Кушнір розповідає про те, коли потрібно використовувати інгалятор (небулайзер), з чого складається і як…

# data[].attributes.headline
Інгаляційне застосування медикаментів

# data[].attributes.subject
Інгаляційне застосування медикаментів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Інгаляційне застосування медикаментів при захворюваннях органів дихання

Michał Pirożyński, Anna Bręborowicz, Agnieszka Padjas

Інгаляційне лікування полягає на введенні у дихальні шляхи ЛЗ у формі аерозолю.

Переваги інгаляційних препаратів:

1) можливість введення ЛЗ безпосередньо до місця патологічного процесу

2) швидкий початок дії депонованого ЛЗ

3) застосування менших доз, ніж у випадку системного введення ЛЗ

4) зменшення небажаних системних ефектів дії препарату.

Аерозоль - це суспензія (двофазна система) дрібних твердих частинок або крапель рідини, диспергованих у повітрі (газі). Аерозолі, що використовуються для лікування респіраторних захворювань, утворюють:

1) pMDI (pressurized metered-dose inhaler) - дозований компресорний інгалятор (вручну або синхронно)

2) DPI (dry powder inhaler) - порошковий інгалятор (інгалятор, який виробляє аерозоль з ЛЗ у формі порошку)

3) MDLI (metered-dose liquid inhaler) - струменевий інгалятор з можливістю дозування ЛЗ, тобто компресорний інгалятор виміряної дози ЛЗ у формі рідини, також його називають SMI (soft mist inhaler) - інгалятор "м'якого туману"

4) небулайзери - компресорні, ультразвукові і мембранні.

Аерозоль, що утворюється в процесі розпилення, складається з крапель/частинок різного розміру та форми. Їх діаметр, залежно від способу розпилення, коливається в межах <0,5 мкм до >40 мкм.

покази вгору

1) хронічний назофарингіт (алергічний та неалергічний)

2) гострий та хронічний синусит

3) гострий ларингіт, гострий трахеїт, круп

4) запалення нижніх дихальних шляхів (бронхіт, бронхіоліт, бронхоектази, муковісцидоз, циліарна дискінезія)

5) пневмонія, пневмоцистоз, респіраторні вірусні інфекції, мікози органів дихання

6) хронічна обструктивна хвороба легень (ХОЗЛ) та астма

7) легенева гіпертензія

8) бронхолегенева дисплазія

9) респіраторний дистрес-синдром новонароджених

10) зволоження дихальних шляхів

11) не респіраторні захворювання (напр., інтраназальний суматриптан при мігрені, інгаляційний інсулін)

ЛЗ, які застосовують в інгаляційній терапії:

1) бронходилататори - β2-міметики, антихолінергіні препарати

2) протизапальні ЛЗ - глюкокортикостероїди (GSK), кромоглікат натрію

3) муколітичні препарати - амброксол, N-ацетилцистеїн, дорназа альфа

4) антибіотики - азтреонам, колістин, пентамідин, тобраміцин

5) синтетичні аналоги простацикліну - ілопрост, трепростініл

6) розчини NaCl (0,9-7%).

опис методики вгору

Депозиція інгаляційних препаратів

1. Механізми

Основні механізми депозиції ліків:

1) інерція - визначає осідання великих (3-10 мкм) і важких частинок у верхніх та нижніх дихальних шляхах, головним чином в місці їх біфуркації. Важкі, великі частинки дисперсної фази не встигають за потоком носія, траекторія їх руху відхиляється і вони осідають на поверхні дихальних шляхів. Інерція також визначає депозицію частинок внаслідок дуже турбулентного і швидкого потоку повітря.

2) седиментація - виникає в результаті дії сили тяжіння, вона найбільша між 15 і 21 генерацією бронхіального дерева (периферичні дихальні шляхи) і має значення для осідання дрібних частинок діаметром 1-3 мкм. Через повільніший рух цих частинок осідання є функцією часу, тому рекомендується затримувати дихання на 5-10 секунд на піку вдиху після інгаляції ліків з інгаляторів MDI i DPI. Значне сповільнення потоку повітря в дихальних шляхах також дозволяє осадження великих частинок.

3) дифузія -стосується дуже дрібних частинок діаметром <1 мкм і спричинена зіткненням частинок ЛЗ з молекулами газу, який виповнює альвеоли і бронхіоли.

2. Фактори, які визначають депозицію

1) фізико-хімічні властивості частинок ЛЗ (розмір [лише частинки <5 мкм досягають нижніх дихальних шляхів - див. вище], вага, форма, електростатичний заряд і в'язкість) та носія - використання безфреонового (гідрофторалканового) носія в сучасних pMDI дало можливість зменшити депозицію препарату в ротовій порожнині і горлі та суттєво збільшити депозицію у легенях

2) спосіб дихання - дихання ротом чи носом має суттєвий вплив на депозицію ЛЗ при небулізації. Дихання носом на половину зменшує легеневу депозицію. Накладання кліпси на ніс у дорослих в тракті небулізації β2-міметика короткої дії збільшує легеневу депозицію у 2 рази. Вплив способу дихання на легеневу депозицію також залежить від типу інгалятора. Швидкий вдих збільшує силу інерції частинок і вони тоді осідають в основному у верхніх дихальних шляхах та головних бронхах, тому при застосуванні pMDI та пневматичних небулайзерів рекомендується дихати спокійно і повільно. Затримка дихання на висоті вдиху, завдяки явищу ретенції аерозолю, додатково збільшує легеневу депозицію ЛЗ, отриманого з pMDI i DPI. З огляду на силу тяжіння між дрібними частинками при застосуванні DPI, обов'язковою є більша сила вдиху для запобігання агрегації частинок. Глибоке дихання збільшує дозу ЛЗ, який досягає дрібних дихальних шляхів.

3) анатомічні особливості, серед ін. діаметр та довжина генерації бронхів, а також кут роздвоєння бронхів. Вони впливають на індивідуальні зміни депозиції ЛЗ і різниці у депозиції між окремими сегментами бронхіального дерева (депозиція аерозолю у лівому головному бронху у 3-5 разів більша, ніж у правому).

4) патологічні зміни в системі органів дихання - при захворюваннях з обструкцією дихальних шляхів аерозоль у більшій мірі депонується у проксимальних дихальних шляхах (це має найбільше значення для депозиції інгаляційних ГК)

5) затримка секрету у дихальних шляхах - спричиняє зниження доступності інгальованого ЛЗ. Частинки ЛЗ, які депонуються у густому слизі, зв'язуються у ньому, що утруднює або затримує їх взаємодію з рецепторами епітелію. Пацієнти зі значною кількістю густого слизу у бронхах (бронхоектази, муковісцидоз, ХОЗЛ) перед інгаляційним введенням препарату повинні очистити дихальні шляхи.

Види інгаляторів

1. Дозовані компресорні інгалятори (pMDI)

Найстарша та надалі найбільш популярна система для інгаляційної терапії. Ці інгалятори складаються з контейнера з лікарським засобом та додатковими речовинами та контейнера для дозування з мундштуком, який одночасно є пристроєм, що приводить в дію інгалятор (рис. II.R-1). Втискання контейнера у дозатор вивільняє виміряну дозу аерозолю. Препарат у контейнері міститься у формі суспензії або розчину. Додатково контейнер містить: газ-носій (раніше фреон [хлорфторалкани - CFC], в даний час в ЄС - безфреоновий носій, найчастіше гідрофторалкан [HFA]), диспергатор та мастило. Фреони не були вилучені в усіх країнах світу. Заміна носія впливає на депозицію ЛЗ (див. вище) і застосовані дози.

Після вивільнення під високим тиском з металевого контейнера дози ЛЗ в формі аерозолю швидко виникає випаровування з утворенням краплинок. Різниця тиску усередині дозатора та у зовнішньому середовищі надає частинкам прискорення, а також дозволяє газам-носіям частково випаровуватися. Дисперсна фаза аерозолю залишає інгалятор з високою швидкістю, а це означає, що значна частина препарату (навіть 80-90% випущеної дози), незважаючи на правильну техніку інгаляції, осідає у верхніх дихальних шляхах.

Ефективність інгаляційних препаратів, застосованих з pMDI в значній мірі залежить від правильної техніки інгаляції. Обов'язковим є синхронізувати вивільнення дози ЛЗ з початком вдиху (за винятком pMDI активованого вдихом). Вдих, якому передує максимальний видих, повинен бути повільним (4-5 сек для дорослих, 2-3 сек для дітей) і глибоким, щоб забезпечити адекватну депозицію аерозолю в дихальних шляхах. Потім необхідно вийняти інгалятор з рота, закрити рот і затримати дихання на 5-10 сек, що дозволяє частинкам адекватно осідати в периферичних дихальних шляхах. Навіть при правильній техніці інгаляції депозиція препарату, введеного за допомогою класичного pMDI (фреоновий носій), в легенях, не перевищує 12% від випущеної дози. Натомість, у випадку pMDI, що містить HFA як носій, депозиція ЛЗ може досягати 56% від виділеної дози.

Недоліки і переваги pMDI - табл. II.R-1.

У останні роки з'явились модифіковані версії pMDI:

1) pMDI активований вдихом (breath actuated pressurized metered-dose inhaler - pMDI-BA) - вивільняє ЛЗ лише після генерації пацієнтом відповідного підтиску у ранній фазі вдиху. Вдих під час інгаляції повинен бути повільним (4-5 сек у дорослих), також слід пам'ятати про затримку дихання після інгаляції.

2) pMDI координований вдихом (breath coordinated pressurized metered-dose inhaler - pMDI-BC) - невеликий досвід; повинен пристосовувати вивільнення ЛЗ до кривої вдиху.

Недоліки pMDI: необхідність координації вдиху з вивільненням аерозолю з дозатора та ризик неадекватної техніки інгаляції (швидкість, тривалість вдиху, відсутність затримки вдиху після інгаляції; у дітей і людей похилого віку це стосується 70% пацієнтів), мінливість дози, що вивільняється, залежно від температури і вологості повітря, наявності у аерозольній хмарі додаткових речовин (консервантів), що може збільшувати подразнення у роті чи горлі, відсутність лічильника доз у більшості pMDI.

ЛЗ, що вводяться з pMDI: бронходилятатори - фенотерол, формотерол, сальбутамол, сальметерол, іпратропію бромід, тіотропію бромід та ГК - беклометазон, будесонід, циклезонід, флунізолід, флутиказону пропіонат; рMDI може містити 2 препарати: формотерол + беклометазон, сальметерол + флутиказон, фенотерол + іпратропій або 3 препарати (беклометазону дипропіонат + формотеролу фумарат + глікопіронію бромід).

У випадку класичних pMDI оптимізація депозиції ЛЗ, а отже, ефективність та безпека лікування може бути досягнута за допомогою інгаляційної камери (регулятор об'єму, так званий спейсер). Спейсери різняться за об'ємом (малооб'ємні спейсери - 130-300 мл, великооб'ємні спейсери - 600-800 мл), формою, матеріалом, що використовується для їх виготовлення, наявністю клапанів, мундштука або маски, способом з'єднання з інгалятором. Однак слід пам'ятати, що об'єм інгаляційного спейсера необхідно підбирати відповідно до віку (і тим самим до функціональних параметрів) пацієнта. Затримка інгаляції зі спейсера після вивільнення аерозолю з pMDI суттєво змінює кількість депонованого в дихальних шляхах аерозолю, і впливає на характеристику аерозольної хмари (менший відсоток фракції дрібних частинок [fine particle fraction - FPF]). Інгаляційний спейсер слід спорожнити за 1 або 2 спокійних вдихи.

Поділ спейсерів з огляду на функції:

1) резервуарні спейсери (holding chamber) - служать як резервуар для пацієнтів, які не вміють скоординувати вдих з вивільненням дози ЛЗ з інгалятора. Слід пам'ятати, що інгаляцію потрібно провести якнайшвидше після вивільнення дози ЛЗ з інгалятора

2) спейсери, які збільшуютья відстань (extension device) - збільшують шлях частинок аерозолю до органів дихання, що змінює кількість і характеристику інгальованої пацієнтом фракції, зменшує кількість препарату, який осідає в ротовій порожнині і горлі (оскільки частина препарату залишається на стінках спейсера) і збільшує депозицію ЛЗ в нижніх дихальних шляхах У разі використання фреонових носіїв основним його завданням є зменшення швидкості аерозолю, що зменшує побічні ефекти, пов'язані з подразненням задньої стінки глотки та гортані.

Більшість спейсерів виготовлена з пластику, електростатичні властивості якого сприяють осіданню ЛЗ на стінках, що може зменшувати депозицію в дихальних шляхах. В даний час спейсери для інгаляцій виготовляють з матеріалів з антистатичними властивостями.

Характеристика спейсерів:

1) полегшують координацію вивільнення препарату з інгалятора і виконання ефективного вдиху

2) зменшують осідання великих частинок у ротовій порожнині і горлі, що обмежує побічні ефекти (подразнення слизової оболонки верхніх дихальних шляхів, всмоктування ЛЗ у кров і системні ефекти, кандидоз ротової порожнини)

3) збільшують легеневу депозицію (здебільшого стосується спейсерів великого об'єму)

4) зменшують ризик бронхоспазму внаслідок великої швидкості утвореної хмари аерозолю

5) можливість використовувати маску або мундштук (залежно від віку та вподобань пацієнта)

6) необхідність мити стулки клапанів і клапани (відповідно до рекомендацій продуцента); зазвичай для обробки рекомендують брати невелику кількість гелю для миття посуду, після чого спейсер повинен висхнути)

7) необхідність заміни кожні 6-12 міс. (відповідно до рекомендацій продуцента), здебільшого через зношування клапанів

2. Порошкові інгалятори (DPI)

DPI містить сухий порошок, який складається з молекул ЛЗ, нанесених на частинки носія, найчастіше лактози, або містить виключено ЛЗ. В порошку є додаткові речовини, які запобігають злипанню частинок ЛЗ і дають можливість рівномірному розпиленню ЛЗ у повітрі. Аерозоль виникає при проходженні повітря через пристрій під час вдиху пацієнта. DPI так сконструйовані, що під час проходження форсунки інгалятора частинки ЛЗ відділяються від носія. При застосуванні DPI не існує проблеми синхронізації вивільнення дози ЛЗ з вдихом, а фактором, який впливає на ефективність інгаляції, є створення відповідного потоку та об'єму вдиху. Перед інгаляцією ЛЗ з DPI обов'язково "поповнити" або вивільнити дозу ЛЗ. Далі слід виконати глибокий видих (поза інгалятор), щільно охопити устами мундштук і виконати швидкий глибокий вдих. Після досягнення максимального вдиху пацієнт повинен постаратись втримати на сталому рівні потік повітря на вдиху. Подібно як у випадку pMDI, безпосередньо після інгаляції ЛЗ, пацієнт повинен затримати дихання на висоті вдиху на 4-5 сек, а потім виконати видих. Сильний постійний вдих також необхідний для створення відповідного відсотка дрібних частинок (FPF). Доведено, що чим більший потік, тим більший відсоток дрібних частинок, що тісно пов'язано з клінічним ефектом застосованого інгаляційного ЛЗ.

У Польщі зареєстровані наступні типи ЛЗ, які застосовують за допомогою DPI (рис. II.R-2, рис. II.R-3): Аеролайзер, Брізхалер, Циклохалер, Дискус, Ізіхейлер, Елліпта, Fantasmino, Форспіро, Дженуейр, Хендіхалер, NEXThaler, Новолайзер, Orbicel, Подхайлер, Спіромакс, Турбухалер, Твістхейлер, Zonda.

Величина пікового потоку вдиху (peak inspiratory flow - PIF), виміряна при спірометричному дослідженні, дозволяє оцінити, чи пацієнт може ефективно використовувати певний тип DPI (визначає здатність захоплювати відміряну кількість порошку під час вдиху). Досягнутий пацієнтом PIF значною мірою визначає середній аеродинамічний діаметр (mass median aerodynamic diameter - MMAD) частинок ЛЗ та відсоток фракції, що осідає в легенях. Суттєвими для депозиції ЛЗ, перш за все, є об'єм та тривалість вдиху - ці два фактори мають безпосередній вплив на ефективність терапії з застосуванням DPI. Мінімальний PIF для аерозолізації порошку для інгаляцій 30 л/хв. Такий потік можуть створити більшість дорослих пацієнтів. Окремі DPI, тим не менше відрізняються оптимальним потоком, необхідним для аерозолізації порошку.

Залежно від кількості доз, розрізняють інгалятори:

1) Однодозові DPI - перед кожним використанням слід вкласти капсулу з ЛЗ у інгалятор і проколоти її перед інгаляцією (Aerolizer, Breezhaler, Handihaler, Zonda)

1) Багатодозові DPI - певна кількість окремих доз розташована на блістері (Dysk, Forspiro). Окреме зберігання доз гарантує їх повторення і захищає решту доз ЛЗ від вологості при виконанні пацієнтом видиху до інгалятора. Також, як і у випадку резервуарних DPI, немає залежності між положенням інгалятора під час його поповнення та відміряною дозою ЛЗ.

3) Резервуарні DPI - містять всю кількість ЛЗ у резервуарі (Turbuhaler, Novolizer, Spiromax).

Найпоширенішими помилками, допущеними при інгаляції ЛЗ з DPI, є невиконання видиху (видалення функціонального залишкового об'єму) поза інгалятор перед тим, як приймати препарат із DPI, та невиконання сильного та швидкого вдиху під час інгаляції.

ЛЗ доступні у формі DPI: бромід аклідинію, іпратропію бромід, будесонід, формотерол, глікопіроній, індакатерол, маніт, мометазон, флутиказон пропіонат та флюорат, сальбутамол, сальметерол та вілантерол; DPI можуть містити 2 препарати: індакатерол + глікопіроній, формотерол + будесонід, сальметерол + флутиказон, вілантерол + флутиказон або 3 препарати (флутиказон + вілантерол + умеклідіній).

3. Струменевий інгалятор з можливістю дозування (MDLI; син. SMI), напр. Респімат® (рис. II.R-4)

Конструкція інгалятора - це поєднання технології pMDI i пневматичного небулайзера. Поворотом рухомої частини корпусу інгалятора розтягується пружинний механізм, через капіляр відмірюється доза розчину ЛЗ і подається до дозувальної камери. Натискання на клапан вивільняє відміряну дозу і веде до дуже швидкого її просування через канальці наконечника і два проточні канали. В кінці цих каналів обидва потоки розчину стикаються між собою і дрібно розпилюються: туман покидає пристрій з дуже низькою швидкістю, ~1 м/с впродовж ~1,2 сек (порівняно з pMDI інгалятор "м'якого туману" вивільняє ЛЗ в ~6 разів повільніше). Використання SMI не вимагає синхронізації дози ЛЗ з вдихом, а депозиція препарату в легенях є більшою, ніж при застосуванні pMDI. Цей інгалятор особливо підходить для пацієнтів, які не можуть генерувати, необхідний для інгаляції порошкоподібного ЛЗ, потік повітря, напр., при ХОЗЛ чи астмі. У Польщі тіотропію бромід та двокомпонентний препарат, який містить тіотропіум і олодатерол, доступні у формі MDLI.

4. Пневматичні, ультразвукові та мембранні інгалятори (небулайзери)

Небулізація полягає у створенні аерозолю з лікарського розчину (або суспензії) під впливом стисненого газу (у пневматичних інгаляторах), ультразвукової хвилі (в ультразвукових інгаляторах) або видавлювання розчину низькочастотними хвилями через отвори в мембрані (у мембранних інгаляторах), а потім доставки цього лікувального аерозолю у дихальні шляхи. Всі небулайзери безперервної роботи характеризуються постійним утворенням аерозолю, який пацієнт інгалює під час спокійного вдиху. Вдих (Ti) становить меншу частину повного дихального циклу (Ttot) і вкорочується при обструкції. Доза, яка подається та депонується, пов'язана з часом вдиху, а тому може зменшуватися у пацієнтів з бронхообструкцією. Тому при розрахунку дози, необхідної для небулізації, слід пам'ятати, що терапевтична доза - це не номінальна доза препарату, а доза, що депонується у периферичних дихальних шляхах. На кількість депонованого ЛЗ, окрім співвідношення Ti/Ttot, впливає об'єм заповнення небулайзера та його залишковий об'єм (рис. II.R-5). Утворений аерозоль містить крапельки лікарського розчину або суспензії, дисперговані в атмосферному повітрі або в збагаченому киснем повітрі (іноді 100% кисню) або суміші кисню та гелію (Геліокс). Доза, яка відповідає за більшу частину терапевтичного ефекту, пов'язана із процентним вмістом дрібних частинок/фракцією дрібних частинок (FPF).

Пневматичні інгалятори (небулайзери) - це переносні або стаціонарні пристрої, оснащені повітряним компресором, що живиться постійним або змінним струмом (рис. II.R-6, рис. II.R-7), який штовхає стиснене повітря або кисень через провідну систему до конкретного небулайзера (рис. II. R-8). Небулайзер - це контейнер для лікарського розчину, в якому виробляється аерозоль для інгаляції. Частинки аерозолю утворюються в зоні негативного тиску, що оточує потік стисненого газу, який з високою швидкістю виділяється через вузький просвіт сопла. Джерелом аерозолю є розчин (або суспензія), що міститься в камері небулайзера, яка оточує сопло, цей розчин втягується, розширюється і потім розбивається потоком газу. Більші частинки, що відбиваються від перешкоди над соплом, повертаються до розчину, дрібні ж спрямовуються до отвору маски або мундштука.

Діаметр, утворених інгалятором частинок, залежить від поперечного перерізу сопла небулайзера, а також від величини потоку повітря або кисню (рекомендований потік 4-8 л/хв) - рис. II.R-9. Чим менший поперечний переріз сопла і більша швидкість потоку газу, тим менший діаметр диспергованих частинок, а тим самим - коротший час, необхідний для інгаляції повної дози ЛЗ (небулайзер є більш ефективним).

Об'єм камери небулайзера 3-10 мл. Час небулізації повинен бути коротким (~2 хв, макс. 4 хв). Неможливо розпорошити всю рідину з камери небулайзера. На його дні завжди залишається певний об'єм (навіть до 50% від початкового об'єму ЛЗ), т.зв. залишковий об'єм небулайзера (NRV або RV). Перед використанням небулайзера прочитайте інструкцію виробника. Першою ознакою закінчення ефективного розпорошення є поява аерозольних крапель на виході з сопла та бризки дрібних крапель розчину. Згідно з рекомендаціями ERS, таке явище означає закінчення ефективної небулізації. Інгалятор повинен перетворювати ≥50% (оптимально 80%) загальної дози ЛЗ на частинки діаметром 0,5-5 мкм за ≤5 хв (оптимально ≤2 хв).

Природним явищем під час розпилення в пневматичному небулайзері є зниження температури аерозолю, яке у деяких пацієнтів може спричинити бронхоспазм.

Пневматичні інгалятори поділяють на:

1) класичні - утворюють аерозоль впродовж цілого дихального циклу; аерозоль, утворений під час видиху пацієнта, вивільняється у зовнішнє середовище, звідки великі втрати ЛЗ

2) активовані вдихом (breath activated) - аерозоль утворюється лише під час вдиху пацієнта (напр., AeroEclipse, Pari Boy SX)

3) підсилені диханням (breath enhanced) - система клапанів забезпечує інгаляцію аерозолю пацієнтом лише під час вдиху (напр., Respironics Sidestream)

4) з інгаляційною камерою - інгаляційна камера нагромаджує аерозоль, який утворюється під час видиху пацієнта (напр., Circulaire II).

Ультразвукові інгалятори (небулайзери) використовують енергію ультразвуку для розсіювання рідини в аерозолі. Їх джерелом є резонуючий п'єзоелектричний кристал, що вібрує з частотою 1-3 МГц. Діаметр частинок створеного аерозолю 1-8 мкм. Ультразвукові небулайзери ефективніше генерують аерозоль, ніж пневматичні, не охолоджують його і працюють тихо. Вони не використовуються для лікування захворювань із обструкцією дихальних шляхів ані для введення суспензії, ГК та антибіотиків, оскільки акустичні хвилі пошкоджують структуру диспергованих лікарських речовин.

Мембранні (сітчасті) інгалятори (небулайзери) (англ. mesh nebulizer) - хмари аерозолю генерує вібрація п'єзоелектричного кристалу (вібрація з частотою ~100 кГц), що спричиняє витискання рідини через сітку/мембрану з дрібними отворами та утворення аерозольної хмари, що містить майже однакові краплинки (монодисперсний аерозоль). Розмір утворених частинок залежить не лише від розміру отворів у сітці, але також від в'язкості рідини, що подрібнюється, її поверхневого натягу та форми отворів мембрани. Тому необхідно оцінити утворений аерозоль для кожного ЛЗ та для даного мембранного небулайзера. Швидкість аерозольної хмари, що виходить з інгалятора, дуже повільна (<4 м/с), а MMAD знаходиться в діапазоні 2-6 мкм. Мембранні інгалятори мають набагато менший залишковий об'єм, тому депонована доза теоретично більша, ніж у випадку пневматичних небулайзерів, однак низький потік, генерований мембранним інгалятором, створює труднощі для оцінки кількості ЛЗ, який осідає поза мембраною. Ця частина вивільненої дози не повертається в камеру небулайзера і не депонується в нижніх дихальних шляхах.

Мембранні небулайзери можуть бути активними або пасивними. У пасивних небулайзерах вібрація п'єзоелектричного кристалу передається безпосередньо до розчину/суспензії препарату. Вібрація створює аерозоль, витісняючи рідину через отвори мембрани. В активних небулайзерах вібрація п'єзоелектричного кристалу передається на мембрану, яка піднімаючись і опускаючись проштовхує рідину через отвори і створює аерозоль, звідки також постає їх назива - небулайзери вібруючої мембрани (vibrating mesh nebulizer). Не всі мембранні небулайзери придатні для інгаляції суспензій ЛЗ, тому при захворюваннях легень завжди перевіряйте, чи даний ЛЗ можна інгалювати за допомого пристрою такого типу.

Характеристика (ознаки) небулізації - табл. II.R-1.

ЛЗ, які можна застосовувати для небулізації:

1) ГК (будезонід, флутиказону пропіонат)

2) кромони (кромоглікат натрію)

3) бронходилятатори - β2-міметики (сальбутамол, фенотерол) і антихолінергічні ЛЗ (іпратропіуму бромід)

4) муколітики (амброксол, месна, N-ацетилцистеїн)

5) дорназа альфа (рекомбінантна дезоксирибонуклеаза - один з базисних препаратів, які застосовують у пацієнтів з хронічним бронхолегеневим захворюванням при муковісцидозі. Його слід застосовувати виключно за допомогою певного типу пневматичних або мембранних небулайзерів (відповідно до рекомендацій продуцента ЛЗ).

6) антибіотики - колістин, тобраміцин, пентамідин, азтреонам (окрім колістину, їх потрібно вводити виключно за допомогою певного типу небулайзерів, відповідно до рекомендацій продуцента ЛЗ)

7) синтетичні аналоги простацикліну - ілопрост, трептостініл

8) розчин NaCl, напр., ізотонічний або 3-7% гіпертонічний

9) адреналін (у Польщі не дозволений для небулайзерного застосування) - застосовують з метою зменшення обструкції дихальних шляхів при помірному або важкому крупі у дітей; швидкий клінічний ефект (відразу через кілька хвилин)

10) гепарин -використовують для лікування травм (серед ін. термічних) дихальних шляхів.

Доступні інгалятори, які містять 2 або 3 ЛЗ: β2-міметик, антихолінергічний ЛЗ і глюкокортикостероїд.

Окрім наведених основних методів небулізації доступні також такі методи, як віброаерозолі (пульсаційні аерозолі) та гіпертонічні аерозолі, які покращують депозицію препарату у важко доступних місцях, таких як додаткові пазухи носа. Термоаерозолі (з відповідною температурою) ефективні у пацієнтів з дуже високою гіперреактивністю бронхів за наявності показів до небулізації пневматичним інгалятором, який утворює відносно холодний аерозоль.

З огляду на великі втрати ЛЗ при небулізації пневматичним інгалятором постійного утворення аерозолю (аерозоль утворюється впродовж повного дихального циклу пацієнта), впроваджено модифікаційні методики, які цьому запобігають: пневматичні інгалятори, які супроводжують дихання (пульсаційні), пневматичні інгалятори, активовані вдихом, дозуючі пневматичні інгалятори (пневмодозиметричні).

Покази до небулізації:

1) необхідність вводити у дихальні шляхи високі дози ЛЗ місцевої дії

2) неможливість співпраці з пацієнтом (напр., непритомні пацієнти), непереносимість інших форм інгаляції

3) неможливість виконати пацієнтом відповідно сильний і глибокий вдих, що є умовою адекватного використання DPI чи pMDI-BA (у такому випадку також можна використати pMDI з інгаляційною камерою)

4) застосування ЛЗ, призначених для введення виключно цим методом (напр., дорназа альфа, гіпертонічний розчин NaCl)

5) травми (в т.ч. термічні) дихальних шляхів, які вимагають тривалого застосування інгаляційних ЛЗ у високих дозах.

Обмеження небулізації:

1) абсолютні протипокази до небулізації як техніки введення ЛЗ відсутні

2) відносні протипокази: поширені пероральні зміни шкіри (при застосуванні маски) і запальні зміни у ротовій порожнині

3) вибір мундштука чи маски повинен відповідати віку пацієнта: у дітей <3 років рекомендовано застосування маски, у дітей >3 років - мундштука. Слід застосовувати маски для небулізації закритого типу з клапаном видиху. Їх застосування збільшує депозицію ЛЗ у дихальних шляхах.

4) легенева депозиція при застосуванні класичних пневматичних інгаляторів становить від <1% до 15% номінальної дози (депозиція залежить серед ін. від типу небулайзера, техніки інгаляції, віку та співпраці пацієнта)

5) під час небулізації з пневматичних інгаляторів знижується температура як розчину і суспензаї, так і аерозолю (небажане явище, особливо при тривалій небулізації, іноді може бути причиною бронхоспазму у пацієнтів зі значною гіперреактивністю

6) слід уникати змішування різних ЛЗ у камері небулайзера (змінюється густина розчину або суспензії), як і розведення ЛЗ 0,9% rрозчином NaCl. Кожне розведення вимагає перерахунку доставленої у периферичні дихальні шляхи дози та видовжує тривалість небулізації.

7) частина ЛЗ може бути введена лише за допомогою певного типу інгалятора (напр., азтреонам, дорназа альфа, колістин, тобраміцин). Слід завжди дотримуватись рекомендацій при захворюваннях легень.

Фармакокінетика інгаляційних ЛЗ

Доля (шлях) ЛЗ введеного інгаляційно - рис. II.R-10. З метою точного визначення дози препарату, доступної для організму, особливо щодо індивідуальних інгаляторів (pMDI, DPI), розрізняють:

1) номінальна доза вказана на упаковці ЛЗ

2) доза, вивільнена з інгалятора

3) доза, отримана пацієнтом.

Отримана доза переважно складається з фракції, яка заінгальована до дихальних шляхів і фракції, яка проковтнута. Депонування дози ЛЗ може бути різним у того самого пацієнта залежно від типу інгалятора (pMDI, DPI, SMI, небулайзер). Пропорція між цими фракціями залежить від кількох факторів: типу інгалятора, техніки інгаляції, типу носія. При небулізіції також залежить від розведення ЛЗ, який використовують, розчином 0,9% NaCl та тривалості небулізації. Очікуваний терапевтичний ефект залежить від кількості ЛЗ, здепонованого у периферичних дихальних шляхах. Небажаний системний ефект є сумарним ефектом дії проковтнутої фракції, за мінусом кількості ЛЗ, який інактивується у печінці (т зв. ефект першого проходження), і фракції, що всмоктується в кров з дихальної системи.

Вибір типу інгалятора

Основне значення для правильного вибору типу інгалятора має діагноз захворювання, вік та функція легень пацієнта і доступність апаратури та медикаментів. Принцип дії, переваги та недоліки різного типу інгаляторів - табл. II.R-1.

При виборі типу інгалятора слід врахувати:

1) дані пацієнта - вік, функція легень, співпраця, стиль життя

2) захворювання - локалізація змін та їх важкість.

Призначенню інгаляційного препарату повинно передувати обговорення і демонстрація техніки інгаляції та перевірка як пацієнт опанував цю техніку. Про остаточний вибір приймає рішення пацієнт. Кожен з методів створює ризик зробити багато помилок, часом непередбачуваних, і тому обов'язково систематично перевіряти яким методом пацієнт приймає медикаменти.

Для пацієнтів, які лікуються інгаляційними β2-міметиками і ГК не продемонстровано суттєвої переваги жодного з інгаляторів. Застосування небулізації не рекомендоване для тривалого лікування, окрім вибраних ситуацій, оскільки це дороговартісно, клопітно і займає багато часу, а доза отриманого ЛЗ змінюється.

ускладнення вгору

1) місцеві - подразнення, кашель, охриплість, бронхоспазм і задишка

2) системні - спричинені системною дією ЛЗ (див.вище)

Окремі ситуації вгору

Застосування інгаляційних ЛЗ у інфікованих SARS-CoV-2

При інфікуванні SARS-CoV-2 інгаляційна терапія є безпечною для пацієнта. Перевагу надають інгаляторам: pMDI (з інгаляційною камерою) або DPI. Після кожного застосування інгаляційна камера, небулайзер і мундштук інгалятора повинні бути продезінфіковані. До і після інгаляції пацієнт повинен вимити руки. При використанні DPI, перевагу надають резервуарним або багаторазовим DPI. При необхідності застосування небулізації у інфікованого SARS-CoV-2 пацієнта, слід пам'ятати, що аерозоль, який видихається пацієнтом може бути джерелом інфікування для оточуючих. Не рекомендовано використовувати небулізацію 0,9% розчином NaCl чи муколітиками з огляду на стимуляцію чи посилення кашлевого рефлексу. Принципи профілактики трансмісії SARS-CoV-2 - розд. XI.D.18.1.

# data[].attributes.attachment_link.title
Інгаляційне застосування медикаментів при захворюваннях органів дих

# data[].attributes.attachment_link.description
Інгаляційне застосування медикаментів при захворюваннях органів дихання Michał Pirożyński, Anna Bręborowicz, Agnieszka Padjas Інгаляційне лікування полягає на введенні у дихальні шляхи ЛЗ у формі аерозолю. Переваги інгаляційних препаратів: 1) можливість введення ЛЗ безпосередньо до місця патологічного процесу 2) швидкий початок дії депонованого ЛЗ 3) застосування менших доз, ніж у випадку системного введення ЛЗ 4) зменшення небажаних системних ефектів дії препарату.

# data[].attributes.headline
Тема 2. Обов’язки і дії постової (2.1)  та маніпуляційної (2.2)медичної сестри терапевтичного відділення.

# data[].attributes.subject
Тема 2. Обов’язки і дії постової (2.1)  та маніпуляційної (2.2)медичної сестри терапевтичного відділення.

# data[].attributes.body
Програма теми 2. Обов’язки і дії постової та маніпуляційної медичної сестри терапевтичного відділення: Поняття про організацію роботи та обов’язки постової та маніпуляційної медичної сестри; Перелік документації, що ведеться постовою та маніпуляційної медичною сестрою; Основні правила зберігання медикаментозних препаратів та інструментарію: особливості обліку та зберігання сильнодіючих та наркотичних речовин; Основні вимоги до проведення дезінфекції, передстерилізаційного очищення інструментарію та контроль їх якості; Основні показники життєво-важливих функцій організму; Застосування основних видів лікарських засобів;

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Медичні рукавички

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Медичні рукавички

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Надягання стерильних рукавичок  Зняття використаних рукавичок та їх дезінфекція.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Відкривання ампули

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Відкривання ампули

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
2. Як відкривати різні ампули з лікарськими засобами.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Розведення антибіотика

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Розведення антибіотика

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
4. Розведення антибіотика у флаконі та набір розчину в шприц.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2 Внутрішньошкірна ін'єкція

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2 Внутрішньошкірна ін'єкція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
5б. Демонстрація виконання внутрішньошкірної ін’єкції.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Підшкірна ін'єкція

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Підшкірна ін'єкція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
7а-9а. Демонстрація підшкірного введення інсуліну в залежності від розміру голки.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Приготування системи для інфузії

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Приготування системи для інфузії

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
20. Усе про крапельниці: будова та види систем для інфузій.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Забір крові вакутайнером

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Забір крові вакутайнером

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лебедин Сіті

# data[].attributes.attachment_link.title
Покроковий алгоритм "Взяття крові з вени вакутайнером". Лебединський фаховий медичний коледж

# data[].attributes.headline
Відео теми 2.2. Забір крові

# data[].attributes.subject
Відео теми 2.2. Забір крові

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
16. Взяття крові з вени для лабораторного дослідження за допомогою одноразового шприца.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Внутрішньомязова ін'єкція

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Внутрішньомязова ін'єкція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
12а. Демонстрація внутрішньом'язового введення розчину антибіотика.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.2. Внутрішньовенна ін'єкція

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.2. Внутрішньовенна ін'єкція

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
18а. Демонстрація внутрішньовенного струминного введення лікарського препарату.

# data[].attributes.headline
Класифікація медичних відходів

# data[].attributes.subject
Класифікація медичних відходів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Центр громадського здоров'я МОЗ України

# data[].attributes.attachment_link.title
Класифікація медичних відходів

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.1. Артеріальний тиск

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.1. Артеріальний тиск

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Вимірювання артеріального тиску.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.1. Артеріальний пульс.

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.1. Артеріальний пульс.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Дослідження артеріального пульсу на променевій артерії.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Лекція з теми: "Спостереження та догляд за пацієнтами з порушенням функції органів дихання".

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.1. Температурний листок. Реєстрація АТ, ЧСС, ЧДД

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.1. Температурний листок. Реєстрація АТ, ЧСС, ЧДД

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Реєстрація результатів вимірювання ЧДР, ЧП та АТ у температурному листку.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 2.1. Підрахунок ЧДД

# data[].attributes.subject
Відео до теми 2.1. Підрахунок ЧДД

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Підрахунок частоти дихальних рухів.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 3. Лабораторні дослідження

# data[].attributes.subject
Відео до теми 3. Лабораторні дослідження

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Участь медсестри в лабораторних методах дослідження.

# data[].attributes.headline
 Обов’язки медичної сестри по забезпеченню діагностичного процесу у терапевтичному стаціонарі.

# data[].attributes.subject
 Обов’язки медичної сестри по забезпеченню діагностичного процесу у терапевтичному стаціонарі.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 3. Підготовка пацієнта до рентгендослідження

# data[].attributes.subject
Відео до теми 3. Підготовка пацієнта до рентгендослідження

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Підготовка пацієнта до рентгенологічного дослідження шлунку та дванадцятипалої кишки.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 3. Підготовка до збирання калу

# data[].attributes.subject
Відео до теми 3. Підготовка до збирання калу

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Підготовка пацієнта до збирання калу на різні дослідження.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 3. Підготовка до забору сечі

# data[].attributes.subject
Відео до теми 3. Підготовка до забору сечі

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Підготовка пацієнта до збирання сечі на різні дослідження.

# data[].attributes.headline
Відео до теми 3. Підготовка до забору мокротиння

# data[].attributes.subject
Відео до теми 3. Підготовка до забору мокротиння

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Основи медсестринства / Історія медицини

# data[].attributes.attachment_link.title
Підготовка пацієнта до збирання мокротиння на різні дослідження.

# data[].attributes.headline
Промивання шлунку

# data[].attributes.subject
Промивання шлунку

# data[].attributes.attachment_link.title
Промивання шлунка

# data[].attributes.headline
визначення основних життєвих показників

# data[].attributes.subject
визначення основних життєвих показників

# data[].attributes.attachment_link.title
ситуаційні задачі