# data[].attributes.body
Navn: Claus Jensen
Alder: 68 år
Kultur: Dansk

Baggrund og helbred

Claus er diagnosticeret med fremskreden prostatakræft med metastaser til rygsøjlen, hvilket har medført delvis lammelse i benene. Sygdommen er uhelbredelig og i terminal fase 2, hvor tilstanden er stabil, men svækkende. Claus har behov for lindrende behandling, da sygdommen medfører vedvarende smerter, nedsat funktionsevne og tab af selvstændighed.

Arbejde og familieliv

Tidligere elektriker, gik på efterløn for 2 år siden

Enkemand – hustru døde for 5 år siden

Har to voksne børn, som bor langt væk og kun sjældent besøger ham

Bor alene i lejlighed med elevator og støttehåndtag

Interesser og fritid

Tidligere glad for naturture, krimibøger og klassisk musik

Finder social og åndelig støtte i kirkens gudstjenester

Har begrænset fysisk aktivitet pga. smerter og lammelse

Har fortsat interesse for musik og samtaler

Smerteproblematik

Claus oplever to typer smerte:

Nociceptiv smerte fra metastaser i rygsøjlen – dybe, borende smerter i ryg og hofter.

Neuropatisk smerte pga. tryk på rygmarven – brændende, stikkende fornemmelser i benene.
Ledsages af delvis lammelse og føleforstyrrelser.

Claus har en lav smertetærskel og smerten forværres af bevægelse, psykisk uro og træthed. Han udtrykker smerte både verbalt (klager og stønner) og nonverbalt (spændte muskler, undgåelse af bevægelse, smertefuldt ansigtsudtryk).

VAS-score: ofte 7–8 ud af 10, især ved aktivitet eller forflytning.

Total Pain – den samlede smerteoplevelse

Fysisk: Tumorsmerter, træthed, bivirkninger af medicin, lammelse

Psykisk: Angst for døden, følelse af afmagt, depression og søvnløshed

Socialt: Isolation og ensomhed – få besøg, tab af roller

Eksistentielt: Bekymringer om døden, men også trøst i tro og kirkegang

Biopsykosocial vurdering

Dimension

Problemområder

Indsatsområder

Biologisk

Smerter, lammelse, træthed

Smertelindring, lejring, mobilisering

Psykologisk

Angst, depression, søvnproblemer

Tryghed, samtale, evt. præst/psykolog

Socialt

Ensomhed, lav kontakt til pårørende

Hjælp til kontakt, frivillige og netværk

Placebo- og noceboeffekt

Kendt og trygt personale mindsker Claus' uro og smerteoplevelse (placeboeffekt), mens skiftende personale, manglende tid og dårlig kommunikation kan øge utryghed og smerter (noceboeffekt).

Funktionsevne (ADL)

Claus er delvis lam i benene og sidder i kørestol. Han har brug for hjælp til:

Påklædning (særligt strømper og sko)

Forflytning

Personlig hygiejne og bad
Søvnkvaliteten er dårlig på grund af smerter og ubehag. Han modtager hjælp til madlavning og indkøb.

Sociale forhold og bolig

Han bor alene i lejlighed med elevator og støttegreb, hvilket hjælper på hverdagen. Claus føler sig ofte ensom, da sygdommen begrænser kontakten til venner og familie. Dog giver kirkens aktiviteter ham en vis livskvalitet.

Smerteanalyse

Smerterne stammer fra metastaser i rygsøjlen og nervekompression

Kombination af nociceptiv og neuropatisk smerte

Lammelse giver yderligere fysisk og psykisk belastning

Lav smertetærskel og psykisk sårbarhed forværrer smerteoplevelsen

Non-farmakologisk smertebehandling

Varme/kuldebehandling

Afspænding og rolig musik

Let massage (hvis Claus ønsker det)

Korrekt lejring for at forebygge tryksår og mindske smerte

Samtaler om tro, håb og døden

Tryghed gennem kendt personale og faste rutiner

Medicinsk smertebehandling

Opioider (fx morfin) – mod nociceptive smerter

Antiepileptika (fx gabapentin) – mod nervesmerter

Antidepressiva (fx amitriptylin) – mod både smerte og søvnproblemer

Glukokortikoider – mindsker hævelse omkring rygmarven og giver appetit

Evt. antipsykotika – ved uro eller psykisk belastning

Tværfagligt samarbejde

Sygeplejerske: Medicinjustering, observation, samtaler

Læge: Ordination og vurdering af sygdomsforløb

Fysioterapeut: Støtte til mobilitet og forebyggelse af kontrakturer

Præst/sjælesørger: Eksistentiel og åndelig støtte

Socialrådgiver: Hjælp med kontakt til børn, hjemmehjælp, bolig

Frivillige: Socialt samvær og ledsagelse

SSA: Daglig pleje, observation, støtte og kommunikation

Involvering af pårørende

Claus’ børn bor langt væk og har svært ved at forholde sig til sygdommens alvor. Der kan være skyld og magtesløshed i familien. SSA’en hjælper med:

Samtaler og information om sygdommen

At skabe tryg kontakt mellem Claus og børnene

At håndtere pårørendes sorg og bekymringer

SSA’ens opgaver i plejen af Claus

Observere og dokumentere smerteudtryk (VAS, verbalt/nonverbalt)

Være nærværende og kommunikere roligt

Hjælpe med medicin og non-farmakologisk lindring

Støtte Claus i ADL – fx forflytning og personlig pleje

Være der i livets afslutning – med omsorg, ro og respekt

Være bindeled til pårørende og tværfagligt team

# data[].attributes.attachment_link.description
Sign in to your OneDrive cloud storage and Office Online.