# data[].attributes.headline
Наші далекі предки нос

# data[].attributes.body
Наші далекі предки носили вишиванки з незапам’ятних часів — вважається, що вишиті сорочки вже були в гардеробі у представників загадкової й високорозвиненої трипільської культури. Хоч матеріальних свідчень цьому не залишилося, проте орнаменти на уламках глиняного посуду часів Трипілля мають багато спільного з орнаментами української вишивки. Археологічні знахідки, датовані VI століттям, підтверджують наявність вишитого одягу у скіфських племен. Історики вважають, що ці вишиванки виконували функцію оберега в бою, адже скіфи були войовничим народом.  Зустрічаються згадки про скіфський вишитий одяг і в творах Геродота.

# data[].attributes.headline
В часи Київської Русі 

# data[].attributes.body
В часи Київської Русі вишивка набула досконалості та розкоші — на одязі князів, знаті й священників вишивали візерунки золотими й срібними нитками. Простий люд носив вишиванки з орнаментами, вишитими звичайними нитками. Тоді сформувалися два напрямки у вишивці — орнаментальний і сюжетний, які гармонійно поєднувалися між собою. Вишивка була не тільки естетичною прикрасою одягу, а й способом розповісти оточуючим про свій рід та одночасно забезпечити собі енергетичний захист. Найчастіше візерунки розташовували на частинах одягу біля відкритого тіла, тобто на комірі, на манжетах рукавів, а в жіночих сорочках ще й по подолу спідниці.

# data[].attributes.headline
Пізніше, за часів слав

# data[].attributes.body
Пізніше, за часів славної Запорізької Січі, вишиванка стала невід’ємною частиною одягу козаків. Вважалося, що сорочка, вишита руками матері, дружини чи сестри, берегла життя воїна в бою, зцілювала рани й звеселяла на чужині. Крім того, певні символи на полотні убезпечували від злого ока і недобрих чарів. Саме в період існування Війська Запорізького визначився цілісний український народний костюм, а сорочка-вишиванка стала для українців національним символом.

# data[].attributes.headline
В XIX столітті

# data[].attributes.body
В XIX столітті вишиванки почали носити з європейськими костюмами, а в радянські часи, особливо в 1950-1960-х роках, українські вишиті сорочки були досить популярним одягом навіть для керівників найвищого рівня — наприклад, очільника держави Микити Хрущова та партійних чиновників УРСР.  Починаючи з 1970-х, вишиванка дещо втратила свої позиції, але повернулася в наше життя разом з незалежністю України.

# data[].attributes.headline
Кожному регіону нашої 

# data[].attributes.body
Кожному регіону нашої країни здавна були притаманні свої особливі зразки візерунків на сорочках, іноді навіть у сусідніх селах вишиванки значно різнилися орнаментами та кольорами вишивки. Важливе значення у вишиванці має не тільки колір ниток, з яких створено візерунок, а й колір полотна, з якого зшита сорочка.

# data[].attributes.attachment_link.title
Традиційний одяг різних регіонів: виставка у музеї Гончара

# data[].attributes.headline
Кольором удачі

# data[].attributes.body
Кольором удачі, кохання й захисту від злих сил для наших пращурів був червоний.

Жовта вишиванка символізувала багатство, сонячне світло, життєву енергію.

Зелену тканину брали тоді, коли хотіли надати власнику сорочки потенціалу росту й розвитку, а синю — для спокою й посилення жіночої енергетики.

Чорна вишиванка означала втрату й смуток, зазвичай у таких ховали небіжчиків.

В білі сорочки вбиралися молоді дівчата, бо білий колір вважався символом чистоти й незайманості.

# data[].attributes.headline
Слід зазначити, що сим

# data[].attributes.body
Слід зазначити, що символізм значно різниться залежно від регіону. Наприклад чорний колір вишиванки, на Поліссі, є символом скорботи та смерті, а в Подольській та в Борщівській вишивці – має протилежне значення.

# data[].attributes.headline
Орнаменти українських 

# data[].attributes.body
Орнаменти українських вишиванок поділяються на кілька видів — геометричні (з ліній, трикутників, ромбів та інших фігур);

антропоморфні (з людських або напівлюдських фігур);

рослинні (з квітів, гілок, листя й дерев); тваринні (з тварин, птахів, риб або елементів їхніх образів, наприклад, очей).

Знайшли відображення у візерунках вишивок і природні стихії, здебільшого сонце й вода. Сонце часто зображували як восьмикутник, а хвилясті лінії символізували воду.

# data[].attributes.headline
Рослини, які вважаютьс

# data[].attributes.body
Рослини, які вважаються українськими символами — дуб і калина — теж знайшли своє місце на вишиванках.  Калина здавна була втіленням краси та нескінченності роду, а дуб символізував життєву силу й чоловічу енергію, тому зображення його листя найчастіше зустрічалося на чоловічих сорочках.

Для того, щоб родинне життя було щасливим, вишиванки подружньої пари прикрашали візерунками з виноградної лози та стиглих грон, а хміль і барвінок  найчастіше вишивали на сорочках молодих хлопців і дівчат.

Зображення маку вважалося жалобним — сорочки з такою вишивкою одягали в пам’ять про загиблих чи померлих родичів.

# data[].attributes.headline
1876-письменницею й ет

# data[].attributes.body
1876-письменницею й етнографом Оленою Пчілкою видано альбом «Український народний орнамент. Вишивки, тканини, писанки». Завдяки цьому виданню українська вишивка стала популярною в Європі, а в Україні почалися перші дослідження вишивки як мистецтва.

# data[].attributes.headline
2006-студенткою Чернів

# data[].attributes.body
2006-студенткою Чернівецького національного університету Лесею Воронюк було запропоновано ідею Дня вишиванки.

# data[].attributes.headline
2010-ініціатори Дня ви

# data[].attributes.body
2010-ініціатори Дня вишиванки надіслали листа тодішньому президенту Віктору Януковичу із закликом приєднатися до святкування. День вишиванки почали відзначати в інших містах України — у Львові, Рівному, Запоріжжі та Сімферополі.

2011-у Рівному в центрі міста зафіксовано зібрання більш ніж 6,5 тисячі людей, одягнених у вишиванки. Подію було занесено в Книгу рекордів України.

2014-До святкування Дня вишиванки долучилися етнічні українці в США, Канаді, Португалії, Італії, Румунії, Франції, Німеччині та Росії.