# data[].attributes.body
Козаки—це збірна назва козаків в Україні та в порубіжних державах з кінця XV століття; слово «козак» на письмі вперше вжито в «Початковій історії монголів» (1240 р.) у значенні людини самітної, не зв'язаної ні з домівкою, ні з сім'єю» учасники самоврядних чоловічих військових, згодом і територіальних громад, спільнота людей такої самоназви, що з 15 століття фіксуються джерелами у степах Східної Європи, зокрема Подніпров'я, на теренах Дикого поля.

# data[].attributes.headline
Повсякденне життя 

# data[].attributes.subject
Повсякденне життя 

# data[].attributes.body
Повсякденне життя запорізьких козаків на Січі складалося наступним чином.
Козаки піднімалися на ноги зі сходом сонця, відразу ж вмивалися холодною річковою водою, потім молилися Богу і після молитви, через деякий час, сідали за стіл до гарячого сніданку. Час від сніданку до обіду козаки проводили по-різному: хто об'їжджав коня, хто оглядав зброю, хто вправлявся у стрільбі, хто чинив плаття, а хто просто лежав на боці, покурював з люльки-носогрійки, розповідав про свої подвиги на війні, слухав розповіді інших і викладав плани нових походів.

# data[].attributes.headline
Традиції козаків

# data[].attributes.subject
Традиції козаків

# data[].attributes.body
У великій шані в козаків перебувало побратимство. Кожен козак віддавав своє життя за волю родичів і побратимів. На знак побратимства вони мінялися хрестами з тіла, а все інше було спільне. Вони дарували один одному коней, зброю. В боях билися поруч й рятували один одного або захищали своїм тілом. Побратимство надавало великої сили. Воно було однією з таємних причин їх непереможності.
Повернувшись з походу, козаки ділили здобич. Потім починали гуляти. У пияцтві та гулянні вони старалися перевершити один одного. Але вживати спиртне під час військових походів було заборонено. За пияцтво, як і за зраду, передбачалася смертна кара. У жодній армії світу не було таких вимог.
Відгулявши кілька днів козаки поверталися в буденне життя.

# data[].attributes.headline
Військове мистецтво 

# data[].attributes.subject
Військове мистецтво 

# data[].attributes.body
Запорозькі козаки зарекомендували себе як здібні моряки. Вони будували човни-чайки на 50 — 70 чи на 20 — 30 вояків. На великих установлювали 4 — 6 гармат, на малих — 1 — 2. До бортів прикріплювати пояси з очерету, які під час бурі утримували човни на хвилях, як поплавки, а в бою вони були додатковим захистом від ворожих стріл і куль.

# data[].attributes.headline
Облаштування Січі 

# data[].attributes.subject
Облаштування Січі 

# data[].attributes.body
Запорозька Січ була обведена високими валами з палісадом і зрубами, на які ставилися гармати. Між валами була широка площа, на краю якої стояли курені — казарми, де мешкали запорожці. Козацька залога на Січі, що звалася також кошем, нараховувала кілька тисяч (іноді її чисельність доходила до 10 тис.) озброєних козаків.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия