# data[].attributes.body
·Giotto di Bondone
·1305
·Italogótic
·Capella de Scrovegni

El Diumenge de Rams, el Messies, a lloms d'un ruc i escortat pels seus deixebles, és rebut pels jueus amb esperança i alegria a la seva arribada a Jerusalem. En l'obra de Giotto, totes les mirades se centren en Jesús, en una escena en la qual contrasta la tranquil·la i segura figura del Salvador, que beneeix al seu poble, amb les reaccions d'alguns habitants; com els que es desvesteixen i ofereixen la seva túnica com a catifa per a la seva entrada a la ciutat, o els que s'enfilen en els arbres per a presenciar millor l'esdeveniment.

# data[].attributes.body
·Giovanni Paolo Panini
·1600
·Pintura (representació gràfica)
·Natinal Gallery de Londres

En visitar el Temple de Jerusalem, Jesús el troba ple de bestiar i de canvistes de monedes. Es molesta tant per aquesta situació que a fuetades fa sortir al bestiar i tira les taules dels canvistes fent caure les monedes pel sòl. Panini va situar l'acció en un espai porticat a l'entrada del temple. Jesús, a la part alta de l'escala d'accés, destaca de l'entorn pel vívid colorit de les seves robes, blava i rosa, juntament amb l'halo resplendent al voltant del seu cap. Al mateix temps, alguns mercaders recullen precipitadament els seus objectes i altres fugen amb el seu gènere en diferents direccions.

# data[].attributes.body
·Leonardo Da Vinci
·1498
·Renaixement
·Santa Maria Delle Grazie

És una de les pintures murals més famoses, que es troba en el convent dominic de Santa María de les Gràcies de Milà; realitzat al tremp i a l'oli sobre guix. El moment que reflecteix, en Dijous Sant, és l'immediatament posterior al fet que Jesús anunciï als apòstols que un d'ells li anava a trair. Da Vinci detalla les diferents reaccions individualitzades de cadascun dels dotze deixebles davant tal afirmació; alguns se sorprenen o s'espanten, uns altres s'aixequen perquè no han escoltat bé, i Judes, que a diferència d'anteriors representacions no està davant de la taula, retrocedeix en sentir-se al·ludit. Destaca la seva construcció en perspectiva, convergint en Jesús, en el centre, tots els punts de fugida; a més d'una curiosa composició en la qual apareixen els apòstols, aïllats en forma de triangle, agrupats de tres en tres.

# data[].attributes.body
·Van Dyck
·1620
·Barroc
·Museo Nacional del Prado

La coronació d'espines va tenir gran difusió en les arts, sent representat pel Bosco, Tiziano o Caravaggio. En el cas de l'oli de Van Dyck, uns soldats jueus vesteixen a Jesús amb una túnica que simula la seva reialesa i li fabriquen una corona d'espines per a coronar-lo, en to de burla, com a rei dels jueus; al mateix temps que un gos, als seus peus, demostra una posa agressiva. La peculiaritat de l'obra es troba en l'anacronisme que un dels soldats porti una armadura de l'època del pintor flamenc.

# data[].attributes.body
·El Greco
·1580
·Manierisme
·Museo del Prado

Es tracta d'un tema molt recurrent al llarg de la carrera artística del Greco, ja que era molt demandada per la societat toledana de la Contrareforma. Jesús, malgrat els seus lagrimosos ulls, mira al cel amb serenitat; mentre subjecta una creu molt escorçada en el seu camí a la muntanya Calvari el Divendres Sant. La seva anatomia sembla inspirada en els cànons escultòrics de Miguel Ángel, encara que el pintor cretenc allarga els membres per a adaptar-los al seu propi llenguatge. Quant als plecs de la seva túnica, estan modelats amb llum i color molt a l'estil de l'escola veneciana que tant va admirar.