# data[].attributes.body
30. jaanuaril saab avalöögi Eesti Raamatu Aasta, millega tähistame 500 aasta möödumist esimese eestikeelse raamatu ilmumisest.

1. Tee foto oma koduraamatukogust, -riiulist või lemmikraamatust.

2. Laadi oma foto siia üles, selleks vajuta + märgiga ikoonile.

3. Kirjuta foto juurde midagi iseloomustuseks.

# data[].attributes.body
Minu lapsepõlvekodus peeti raamatutest väga lugu. Isa rääkis alati uhkusega saksakeelsest Weltatlasest, mille ta üliõpilasena oma esimesest stipist ostis. Mina mäletan, kuidas 80-ndatel sai raamatuid osta talongide eest ja talongi said lunastada sellega, et viisid kogumispunkti teatud koguse vanapaberit või tekstiilijäätmeid. Mul oli väga vaja Aleksander Krawczuki raamatut Kleopatra. Mobiliseerisin kõik sugulased, et vajalik kogus kaltsu kokku saaks. Saingi talongi. Kui lõpuks Jõhvi raamatupoodi jõudsin, oli talong kadunud ja raamat jäi seekord ostmata. Õnneks tekkisid 90-ndatel antikvariaadid ja Kleopatra leidis koha minu raamaturiiulis. Pildil on umbes 1/5 minu kodusest raamatukogust.

# data[].attributes.body
Huvi raamatute ja lugemise vastu saab alguse lapsepõlvest ja kodust. Minu vanemad, eriti ema armastas raamatuid väga. Ma ei mäleta teda raamatuid lugemas, kui mäletan raamatuid meie kodu riiulites.

Lugemine on saatnud mind tänaseni. Nii olen ka ise oma koju raamatuid ostnud, sest nii jääb see raamat alati minuga ning aeg-ajalt on mõnus seda ikka ja uuesti lugeda.

Lapsepõlves olin vaimustunud kriminullidest ja ulmest. Huvi krimilugude vastu on säilinud veel praegugi. Koduraamatukogus annavad tooni minu erialaga seotud teosed ajaloost, pedagoogikast, psühholoogiast. Kindel ja auväärne koht on luuleraamatutel.

Antud pildil olen esile tõstnud L. Lonnenbotni "Vendade vägi", sest armastan laskesuusatamist ja vennad Bö'd on minu vaieldamatud lemmikud.

Samuti Juhan Liivi luuleraamat, sest tema luule ja looming on saatnud mind 5. klassist alates, kui asusin õppima Liivi nimelisesse kooli Alatskivil.

Ja Kitzbergi "Libahundiga" seovad mind tundelised hetked minu õrnast east, kui Tiina rolli ise laval mängisin.

# data[].attributes.attachment_caption
Laealused raamaturiiulid, millest poole on vallutanud pusled. 

# data[].attributes.headline
Osa raamatutest. Kunagi tuleb mugavam riiul, kuhu mahuvad kõik erikujulised raamatud ära. Ja mingi süsteemi tekitaks ka.

# data[].attributes.subject
Osa raamatutest. Kunagi tuleb mugavam riiul, kuhu mahuvad kõik erikujulised raamatud ära. Ja mingi süsteemi tekitaks ka.

# data[].attributes.body
Raamaturiiulid on mind oma lummuses hoidnud lapsest saadik. Mäletan, et nii vanavanemate juures kui ka kodus olid raamatud au sees. Lapsena meeldis mulle seista riiuli ees ja lugeda raamatute külgedelt autorite nimesid ja pealkirju- see oli nii põnev. Põnev oli ka neid sirvida, nuusutada ja pikkuse järgi ritta seada. Raamatuid lugema hakkasin väga varakult, sest kõik lugesid ning pooleli olevaid tagurpidi pööratud raamatuid oli näha igal pool  – külmkapil, laua peal ja voodinurgal. Isa luges mitut raamatut korraga. Ema armastas luuletusi. Järelikult olen mõlemalt midagi pärinud.

# data[].attributes.body
Alles valminud uus ja ettenägelikult suurema varuga raamaturiiul. Niimoodi vaadates tundub tagasihoidlik. Mina ise ei ole raamatute fänn, kuid see eest on seda meie peres kõik teised. Olen lapsi kasvatades lugenud neile raamatuid beebieast alates ja viinud neid raamatukokku sellest ajast alates kui nad hakkasid kõndima. Lastel on tubades riiulid raamatutest lookas ega möödu päevagi, kui me neid ei loe. Huvitav ongi see, et minu vanemad armastavad väga lugeda ja nendel on maast laeni riiulid täis raamatuid (sealt leidub väärt klassikuid, kriminulle jne), kuid mind see nii kirglikult ei nakatanud. See eest enda lapsi nakatasin küll :)