# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A Seterra egy szórakoztató és oktató földrajz játék, amelyben felfedezheted világunkat, és tanulhatsz az országokról, fővárosokról, zászlókról, óceánokról, tavakról és sok egyébről! A Seterra elérhető számítógépről, okostelefonról és tabletről, amennyiben a böngésződ (Safari, Firefox, Chrome, Internet Explorer stb.) legújabb verzióját használod.

Valamint van egy Seterra alkalmazás, amely iOS és Android telefonokon és tableteken érhető el. Kattints fent az egyik bannerre, és töltsd le az Apple Store-ból vagy a Google Play-ből! A Seterra alkalmazás két játékmóddal rendelkezik, és a fejlődésedet is nyomon követheted a pontrendszerrel, valamint offline is játszhatsz rajta!

Kulcsszavak: Földrajz, játék, kvízjáték, vaktérkép, földrajzjáték, oktató játék

# data[].attributes.attachment_link.description
A Seterra egy szórakoztató és oktató földrajz játék, amelyben felfedezheted világunkat, és tanulhatsz az országokról, fővárosokról, zászlókról, óceánokról, tavakról és sok egyébről! A Seterra elérhető számítógépről, okostelefonról és tabletről, amennyiben a böngésződ (Safari, Firefox, Chrome, Internet Explorer stb.) legújabb verzióját használod. Valamint van egy Seterra alkalmazás, amely iOS és Android telefonokon és tableteken érhető el.

# data[].attributes.body
Álarcok 1

# data[].attributes.attachment_link.title
M12.03 - A rászedett ördög - baranyai népmese

# data[].attributes.attachment_link.title
Farsangi Álarc ötlet papírtányérból |DIY Animal Paper Carnival Mask

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ady mellett Babits (1883 - 1941) volt a Nyugat legmarkánsabb arcélű lírikusa. A XX. század legműveltebb írója: eredeti nyelven olvasta végig csaknem az egész európai irodalmat. Az európai irodalom története (1934 - 35) mégsem tudományos mű, hanem izgalmas beszámoló egy rendkívül kulturált ember olvasási élményeiről.

Nyelvtehetsége tette legkiválóbb műfordítónkká. Lefordította többek közt Dante Isteni színjátékát is.

Szekszárdon született 1883-ban értelmiségi családból. Apja erkölcsi szigora s anyjának finom műveltsége, a család mély vallásossága rányomta bélyegét életére. Budapesten szerzett magyar-latin szakos középiskolai tanári oklevelet. Baján, Szegeden, Fogarason, Újpesten később Budapesten tanított. A Holnap antológiában, majd a Nyugatban jelentek mag versei. A háború alatt pacifista versei miatt elvesztette tanári állását. 1919 januárjában egyetemi tanárrá nevezték ki. Az ellenforradalom győzelme után egyetemi tanszékétől és tanári nyugdíjától megfosztották. Élete vége felé az erkölcsi felháborodás fordította szembe a fasiszta embertelenséggel. Alkotóereje teljében halt meg hosszas szenvedés után gégerákban 1941-ben.
Lázongó elégedetlenség
Élete külső eseményekben szegényes volt, de e mögött rengeteg változás, szellemi izgalom rejtőzött.
In Horatium (1909)
Első kötetének - Levelek Irisz koszorújából - legelső verse is ezt a nyugtalan kutatást tükrözi. Az In Horatium latin cím, magyar jelentése: Horatius ellen vagy Horatiusszal szemben.

Ars poeticának is felfoghatjuk a fiatal Babitsnak ezt a költeményét. A bevezető négy sor Haratius-idézet (III. 1.), s ez egyben kihívás is. Az ókor és a világirodalom egyik legnagyobb költőjéhez, Horatiushoz méri magát: hozzá hasonlóan "soha nem hallott verseket" akar dalolni. Babits "arisztokratizmusát" olvashatjuk ki belőle: csupán a beavatottaknak, az értő olvasóknak a figyelmére számít.

A továbbiakban is a görög filozófiára hivatkozva a világ folytonos mozgását fejezi ki a gyors, rövid mondatokkal. S ebből az élményből vonja le a saját célkitűzését: "Ekként a dal is légyen örökkön új." Horatius az arany középutat propagálta, Babits ezzel szemben a "soha-meg-nem-elégedés" himnuszát akarja "dallani": a költészet legyen mindig új, tűz, örökös lobogó.

A vitázó mondanivalót Horatius kedvelt versformájában, alkaioszi strófákban zengi végig - tökéletesen, hibátlanul.

A fiatal költő művészete egyszerre konzervatív és újító: a klasszicistát és a modernséget együtt akarja megvalósítani. Tudatosan folytatta elődeit: azonosult velük, de mert folytatójuk, különbözött is tőlük. Témák, hangnemek, versformák gazdagsága jellemzi első köteteit. Feltűnt bravúros formai virtuozitása, hajlama a különös rímekre, a nyelv zenei lehetőségeinek kiaknázására.

A soha meg nem elégedés szavával kezdte kötetét, s a kínzó elégedetlenséggel zárta. A Levelek Irisz koszorújából utolsó költeménye A lírikus epilógja c. szonett (1904).
A lírikus epilógja (1904)
A vers szonett formában íródott.

Az első strófában felhangzik a hiábavaló erőfeszítés ("birok"), a valóság és a vágy ellentmondó feszültsége: a mindenséget megverselni vágyó költő csak az "én"-ről, önmagáról tud énekelni. Az önmagába zártság fokozódó keserűségét, sőt undorát érzékeltetik az "én"-hez kapcsolódó metaforák, hasonlatok: "vak dióként dióban zárva". Az én-nel szemben álló mindenség ezzel párhuzamosan veszít konkrétságából, halványabbá válik. Ezt jelzi az igék határozottabbá válás is. Az első versszakban még világosan beszél a mindenség létéről: "a mindenséget vágyom versbe venni". A következőben az "azt hiszem" már kétségbe vonja létezését. A harmadik versszak "jól tudom" igéje határozottan tagadja az énen kívüli világot: a vágy nyila még kiszökhet, de hiába, mert a vágy "sejtése csalfa". A lélekben lezajló vita negatív eredmény hívja elő az énhez kapcsolódó újabb metaforákat az utolsó strófában, s ezeket a rímhelyzet még ki is emeli. S a megszokottal fordított sorrendben jelenik meg: "ómega s az alfa". A sötét hangszínű negyedik versszakból (a magas és mély magánhangzók aránya 8 : 24) háromszor sír fel a sorok lején az én szó. - Bezárult a bűvös kör, az utolsó szakasz így visszakapcsol az elsőre: magányos, elszigetelt versei világában is. Az alfa és az ómega szimbolikája ugyanakkor az én világának végtelenségét sejteti.

Babits ebben a költeményében az ún. szubjektív idealizmus problémáival viaskodik. Ez feloldhatatlannak tartja a tudat és a lét ellentétét. Azt hirdeti, hogy az énen kívüli világról semmit sem tudhatunk, mert csak érzékszerveink kétes ismeretei adnak hírt róla. A költőt gyötri a világ megismerhetőségének tagadó világszemlélet, elfogadásába nem tud belenyugodni.
A háború ellen
A külvilág olykor erőszakosan tört be a börtönné vált énbe. A "véres csütörtök" is megszólalásra kényszerített (Május 23. Rákospalotán).

A világháború alatt az emberi élet védelme érdekében tiltakozott az élet- és értékpusztítás ellen. Maga mondta el Húsvét előtt (1916. március) c. versét a Zeneakadémián 1916. március 26-án. Zaklatott, egymásba indázó mellékmondatokból felépülő versmondat a költemény első része: az akkor merész igazság kimondásának félelme vissza-visszarettenti a költőt, de legyűri félelmét, s kimondja azt, mit már a vers elején ki akart mondani: "hogy elég! elég! elég volt! - hogy béke! béke! - béke! béke már! - Legyen vége már!" A versnek ez a legfontosabb üzenete: a soviniszta propagandával szemben a békevágy bátor kinyilvánítása. De míg idáig eljut a vers, sok-sok merész gondolatot, motívumot sodor magával.

Háromszor tér vissza a szenvedést is vállaló feltételes mellékmondat egy visszarettentő főmondat kezdetével: "S ha kiszakad ajkam akkor is..." Ezek biztosítják a szerteágazó mondatokban a rendet, alkotják a vers gerincét. Nem a háborús "diadalokat" zengi ("szakadjon a véres ének!"), hanem azt ünnepli, aki először meri kimondani a "béke" szavát. A lírai én maga mondja ki ezt először zsúfolt jelzőbokorral kiemelve és felnagyítva.

Miután a szó lehangzott a könnyed magyaros dalforma jelzi a lélek viharainak elcsitulását: dallamos, kétütemű hetes és hatos sorok váltakozása jelzi az általános megbékélést. A félrímek csengése, a mondatok ritmikai egysége pedig a rendet, az áhított békét sejteti, ígéri.

Fortissimo c. verse 1917-ben jelent meg a Nyugatban. (A cím olasz, magyarul: legerősebben, legnagyobb hangerővel.) Istenkáromlás miatt perbe fogták a költőt, s elveszítette tanári állását.
Sziget és tenger
Háború utáni magatartását a visszahúzódás jellemezte. 1925-ben megjelent kötetének címe is - Sziget és tenger - arra utalt, hogy a magánélet nyugalmában szeretett volna elbujdosni. Bár a Baumgarten-díj intézője lett, mégis egy rossz érzés uralkodott el rajta.

Költészete is elkomorult. Kiszorult verseiből a játékos virtuozitás, a forma "egyszerűsödött". Ez azonban tudatos munka eredménye volt. Művészete ezekben az években mélyült el igazán. Az új mondanivalókhoz nem illettek a régi díszek.

A gazda bekeríti házát c. vers ekkori jellegzetes magatartását fejezi ki.(Az istenek halnak, az ember él c. kötetben jelent meg, 1929-ben.) - A cím és az első sorok felidézik az esztergomi Élőhegyen lévő nyári lak kertjét, de a metaforák már a mélyebb értelmet bontják ki: a léckerítés a lírai én sün-életének tüskéi, a minden idegent kizáró testőrsereg. A költő komorságára vall, hogy a létben szépségnek csak a "táj varázsa" marad meg.

Léckatonái nem tudják megvédeni a "modern szelektől". A győztes ellenforradalmi rendszer propagandája csak hazudja az életet, s a lélek már előre sejti az elpusztító rettenetet. Mégis szeretné menteni az emberi kultúra értékeit az új "sisakos hordák (...) elől" - mint a népvándorlás középkori szerzetese.

A vers Ady küldetéstudatára emlékeztet. Adyéval azonos a túlélés reménye is, egy eljövendő tavasz hit, mikor az elesett léckatonák helyén "élő orgona hívja illattal a jövendő méheit".

A költemény rímtelen (szabadvers-szerű) sorokból áll: a jambikus lejtést megzavarják daktilusok és anapesztusok is: a lélek félelmét közvetíti a vers zenéje. Verselési sajátossága a szándékolt enjambement-ok uralma: négy sor kivételével a természetes ritmikai egység - a verssor- nem esik egybe a mondat logikai rendjével. Ez is a zaklatottság kifejezője.

A "szigetre" menekülést az aggodalom váltotta ki a költőből. "Ez nem az én terem, a költő itt idegen madár" - vallja Keresztülkasul az életemen c. önéletrajzi visszaemlékezésében. Babits ki tudott lépni "bűvös köréből", s rokonszenvvel közeledett a városi szegények felé. Ennek egyik legszebb bizonyítéka a Cigány a siralomházban c. (1926) keserű, mások fájdalmával együttérző verse.
Cigány a siralomházban (1926)
A "cigány" a híres Vörösmarty-versre utal, a "siralomház" pedig a körülötte lévő világ gonoszságára.

Az első három strófa három, gondolattársításokban gazdag hasonlat. Az időhatározók a babitsi költészet egy-egy korszakát jelzik. A "hajdan" ifjúkori formaművészetét, a "szárnyas (...), ízelt" jelzőbokor pedig az alkotás játékos örömét. Az "Úr" és a "bogár" meglepő összekapcsolásában ott rejlik a teremtés gondosságának és az alkotás jelentéktelenségének ellentéte. - "Később", a háború alatt születtek - "fortissimo"-ban - tiltakozást, felháborodást kiváltó trombitahangú költeményei. "De ma" az előző versszakkal ellentétben "halkan, (...), remegve jön", születik a vers, s a könny-hasonlat a költemények megváltozott tartalmáról vall.

Szomorúságának azonban külső okai is vannak: versei személyes panaszai mellett és helyett a "testvérek" iránti szánalmat, az egyetemes emberi részvét hangjait szólaltatják meg. Kiúttalan, siralomházi hangulatot festenek képei, ahonnan csak öngyilkossággal lehet menekülni.

Az utolsó előtti strófa egyetlen kiáltásban összegzi az énen kívüli világból érkezett benyomásokat: "Szomorú világ ez!". S visszatérve a kezdő képekhez elhessegeti a bravúros formakultúrájú verseit, fölöslegesnek érzi a trombitaszót is, mert nem a holtakat ébresztő utolsó trombitaszózat ez. A "könny"-metafora költészetének közösségi indítékú szomorúságát hangsúlyozza. A legutolsó sor még ennek a másokért könnyező költészetnek az értelmét is megkérdőjelezi.

A vers jellegé miatt eltűnnek a csillogó rímek: kizárólag asszonáncok fordulnak elő, s legtöbbször egyetlen magánhangzós rím válaszol a rímhívó szóra. A szótagszám is egyenetlen, fellazulnak a metrumok, cserélődnek az időmértékes verslábak. Az egyetlen tiszta képletű anapesztusi sor a legfontosabb mondanivalót emeli ki: "Csak a könny, csak a könny, csak a könny hull". (R - R - H / R - R - H / R - R - H / H)
Szembenézés a halállal
Kései költészetének hangulatát indokolja a halál fenyegető közelsége is. 1936-ban már tudta, hogy rosszindulatú daganata van.
Ősz és tavasz között (1936)
Ez a verse is "a halál rettenetében fogant. A halál rettenetének kiáltását artikulálta emberi szóvá (...). El nem rejtette, (...), de fölébe került, úrrá lett rajta. /Németh G. Béla: 11 vers/

A költemény témája nem általában a halál, hanem az egyéni elmúlással való kérlelhetetlen szembenézés.

A vers egyik szervező elve, poétikai eszköze az ősi hasonlat, s ezek a hasonlatok sem újszerűek. - A költemény strófái hat magyaros ritmusú, három ütemű (4 - 4 - 2), páros rímű tízes sorból állnak, s a hangsúlyos versritmusban trochaikus, ereszkedő lejtés is bujkál. Hagyományos eszköz e refrén alkalmazása is. A halálra készülő ember önmegadását erősítik a verssorok és a mondatok határainak egyeztetése (csak két sorátlépés akad).

A költemény szerkezetét nagyjából az évszakváltás rendje szabja meg; azt emeli ki a páros strófák refrénje is.

A szüret utáni késő ősz természeti képeivel indul a vers. Itt-ott még alliterációk is találhatók. Csak a strófazáró hasonlat - "mint mezítelen teste egy halottnak" -, melynek utolsó szavát a "rohadt" rímhívó is nyomatékosítja, viszi bele a versszakba a halál rémületét, s teszi jelképessé a megelőző képeket. Ettől kezdve minden kép a halál felé mutat, s a refrén feljajdulásában összegződik. A rövidülő esték az öregség képeit hívják elő.

A földet betakaró hó gyermeki emlékeket idéz, de belejátszik mindebbe a halottas ágy képzete is. A "Paplan alá! Hajjcsi!" anyai parancsa a rím által a halál kiáltásává torzul. Ebben a hangulati kettősségben fordul elő a két enjambement.

A harmadik egység az újév és az óév fordulójával az idő megállíthatatlanságát fejezi ki. A jövő reménye fel sem merül, csak egy Arany János-i panasz tör fel: "Mennyi munka maradt végezetlen! - S a gyönyörök fája megszedetlen..." Itt a búcsúzás szomorúsága, a türelmetlen idegesség uralkodik el.

Az eddig többes számú általános alanyt a tavasz képeivel az egyes számú első személy váltja fel: a vers hangneme elégikussá, személyessé válik. Ezt a fordulatot jelzi a két önrímmel kiemelt sor is:
"Olvad a hó, tavasz akar lenni. Mit tudom én, mi szeretnék lenni!"
Az évszakváltás ettől kezdve nem állítható párhuzamba az emberi léttel: a tavasz nem az újjászületés, hanem a tél elmúlásával az élet pusztulásának képe lesz. A hasonlatok helyett itt már a metaforikus sejtelmesség kerül túlsúlyba. Az eddigi általános elmúlás-gondolatot most a személyes halál döbbenete erősíti fel. A nyolcadik versszakban háromszor tér vissza erős hangsúllyal kiemelve az én személyes névmás, s az eddigi nyugodt ütemezésű dallam (4 - 4 - 2) most izgatottá válik: pirrikhiuszokkal tarkított trocheusok közvetítik a rémületet:

" Csak az én telem nem ily mulandó.
Csak az én halálom nem halandó."
A két metafora után (madár, lombon) a refrén megváltozott hangulattal szólal meg,: az "én" egyéni pusztulását jajgatja el. A halállal mindenkinek egyedül kell szembenéznie, ezt az elmagányosodást jelenítik meg a kilencedik versszak inverzióval szaggatott mondatpárhuzamai, s a "lompos" ragrímek. A magány fájdalmát növeli, hogy a tavasz az műveit is halálra ítéli ("Ami betüt ágam irt a porba, a tavasz sárvize elsodorja").

A költemény záró szakaszának metaforája (száradt tőke) visszaível a kezdő strófa képeihez, s így kerek egésszé formálja a vers képrendszerét. A kiszáradt szőlőtő, s a letört karó a fő mondanivalót hordozza: minden hiábavaló, nincs többé remény. A halál iszonyata némileg oldódik az asszonyi jóság népdalszerű szimbolikájával, a karóra boruló rózsa költői képével. Ezt a beletörődést sugallja az utolsó versszak zenéje is: visszatér a vers nagy részében uralkodó kiegyensúlyozott hangsúlyos ritmus 4 - 4 - 2-es ütemezése.
A prófétaszerep vállalása
Babitsot az emberiségre váró kínok is gyötörték. A kultúra s az emberiség féltésének morális parancsa fordította szembe a fasizmussal.
Jónás könyve (1938)
1938 őszén jelent meg a négyrészes elbeszélő költemény. A történet csaknem végig követi a bibliai elbeszélést, de olykor részletezéssel bővíti ki annak előadását. Ilyen pl.: a tengeri vihar, a ninivei vásár leírása, s Jónás a hal gyomrában ironikus bemutatása. A bibliai történettől azonban eltér a költemény: ott a niniveiek bűnbánatot tartanak s megtérnek, itt viszont kinevetik és tovább élik bűnös életüket.

Ez a változtatás a költő művészi szándékait szolgálta. A mű ugyanis elbészelő keretbe foglalt nagyszabású lírai önvallomás. Babits költői hivatásáról mond véleményt olykor ironikusan, olykor pátosszal. Babits Jónásként menekül az Úr akarata elől: nem akart próféta lenni, "szigetre" vágyott, hol egyedül lehet. A fasizmus előretörésével látta be, hogy az elvonulás lehetetlen, s a költő nem térhet ki feladatai elől, a felelősségvállalás alól.

A testi-lelki gyötrelmek kényszerítik Jónást és Babitsot, hogy prédikáljanak Ninive ellen. A Babits-féle Jónás azonban komikus, alakja esetlen. Elmenekül a városból a sivatagba és várja Ninive pusztulását. De rá kell eszmélnie, hogy nem az eredményen, hanem a szándékon kell mérni a prófétát, a költőt: a gonoszság világában nem menekülhet , nem hallgathat,
"mert vétkesek közt cinkos aki néma. Atyjafiáért számot ad a testvér:"
A költő, a próféta kötelessége a harc az embertelenség, a barbárság ellen még akkor is, ha ez a küzdelem esetleg komikus és eredménytelen. A küzdő humanista ember álláspontja ez.

Ninivét az Úr mégsem pusztítja el, s ebben a befejezésben ott rejlik valami remény is: az emberiség nagy alkotásai túlélik a gonoszságot. Jogos a felháborodás az erkölcsi romlottság fölött, de jogtalan a világ teljes pusztulását követelni - ez is egyik tanulsága a műnek.

A Jónás könyvének a nyelve a választott témának megfelelően bibliai ódonságú. Főleg a nyelvi archaizmusok biztosítják ezt, s az egykori bibliafordítók "latinizmusai"is megtalálhatóak a szövegben, pl.: "futván az Urat" (mivel a latinban a "fut" ige vonzata a tárgy).

A költemény ironikus-komikus ábrázolása a bibliai ünnepélyességet olykor hétköznapi, prózai szavakkal, mondatokkal ellensúlyozza, pl.: rühellé, lotykos, fene víz, stb.

A versforma is a tárgyhoz s a kettős hangulathoz alkalmazkodik: egyenetlen hosszúságú jambikus sorokból áll a költemény; gyakoriak a sorátlépések, s a rímekre sem fordított túl sok gondot a költő. A szándékolt "egyszerűség" mögött azonban hallatlan műgond húzódik meg.

1939-ben írta Babits a Jónás könyvéhez kapcsolódó Jónás imája c. megrendítő költeményét. A két hatalmas versmondatban gáttalanul áradó szavak a halálosan beteg költőnek azt az elhatározását fejezik ki, hogy "mig égi és ninivei hatalmak engedik", bátran fog szólni, s nem hallgat cinkos némasággal. Babits Mihály kiváló regényírónk is volt. Halálfiai c. regénye a XX. századi széppróza egyik legjelentősebb alkotása.

# data[].attributes.attachment_link.title
Babits Mihály élete és munkássága - Irodalom kidolgozott érettségi tétel | Érettségi.com

# data[].attributes.attachment_link.description
Ady mellett Babits (1883 - 1941) volt a Nyugat legmarkánsabb arcélű lírikusa. A XX. század legműveltebb írója: eredeti nyelven olvasta végig csaknem az egész európai irodalmat. Az európai irodalom története (1934 - 35) mégsem tudományos mű, hanem izgalmas beszámoló egy rendkívül kulturált ember olvasási élményeiről. Nyelvtehetsége tette legkiválóbb műfordítónkká.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
szentistváni Babits Mihály László Ákos ( Szekszárd, 1883. november 26. - Budapest, Krisztinaváros, 1941. augusztus 4.) költő, író, irodalomtörténész, műfordító, a 20. század eleji magyar irodalom jelentős alakja, a Nyugat első nemzedékének tagja. Török Sophie ( Tanner Ilona) férje, Babits Ildikó nevelőapja.

Édesapja, id. Babits Mihály törvényszéki bíró volt (később a budapesti ítélőtáblához nevezték ki, majd a királyi tábla decentralizációja következtében, 1891-ben Pécsre helyezték), édesanyja Kelemen Auróra (művelt, versszerető - betéve tudta Puskin Anyeginjét, a Toldi szerelmét, A délibábok hősét). Rokonságban állt Buday Dezső jogásszal. Anyai ágon Szigligeti Ede távoli unokatestvére, mivel az ő édesanyja is egy szerepi Kelemen lány volt.

Az elemi iskolát Pesten kezdte, de nyolcévesen, 1891-ben szüleivel Pécsre költözött. A Váradi Antal és a Zrínyi Miklós utca sarkán álló kis földszintes, egyablakos házrészben laktak, amely korábban valószínűleg cselédszoba lehetett; a házban Babits anyai nagybátyja, az agglegény Kelemen Mihály honvéd főtörzsorvos élt egyedül. A leendő költő a pécsi belvárosi iskola harmadik és negyedik elemi osztályába járt, közben Decleva Karolina és férje házában volt kosztos diák. [forrás?] 1893 szeptemberétől járt a ciszterciek gimnáziumának nyolc osztályába. Ötödikes gimnazista volt, amikor édesapja meghalt, ekkor édesanyja két gyermekével visszaköltözött anyai nagyapjához, Kelemen József szekszárdi házába, ahol a nagyanya (született Rácz Innocentia, Cenci néni a Halálfiai ból) fogta össze a családot. Ekkor Babitsot Mihály nagybátyja fogadta magához mint kosztos diákot, így fejezhette be a ciszterci gimnáziumot, 1901-ben érettségizett.

Érettségi után a budapesti Pázmány Péter Tudományegyetem Bölcsészettudományi Karán magyar- francia (az utóbbi helyett később latin) szakos hallgató lett. Négyesy László híres stílusgyakorlat-óráin ismerkedett meg Juhász Gyulával és Kosztolányi Dezsővel. Latin-magyar szakon szerzett diplomát. A századfordulótól írt verseket, de ezeket nem publikálta. Baján, Szekszárdon, Újpesten, Pesten, Szegeden (1906-1908) dolgozott gimnáziumi tanárként. Ezután Fogarason, majd 1911- 1916 között az újpesti Könyves Kálmán Gimnázium, a budapesti tisztviselőtelepi, végül a Munkácsy Mihály utcai gimnáziumban tanított. Első művei a Nagyváradon kiadott című antológiában jelentek meg ( 1908).

1909-ben jelent meg első kötete Levelek Iris koszorújából címmel. 1911 folyamán adta ki második kötetét (Herceg, hátha megjön a tél is). Ekkor még főállásban tanított az újpesti Könyves Kálmán Gimnáziumban. 1913-ban írta meg első regényét A gólyakalifa címmel (csak 1916-ban jelent meg). Ebben az évben kezdte el lefordítani Dante Isteni színjátékát antik olasz eredetiből (1913-ban jelent meg a Pokol, 1920-ban a Purgatórium, 1923-ban a Paradicsom). Fordításáért az olasz állam kitüntette, megkapta a San Remo-díjat ( 1940-ben utazott ki érte, Sanremóba). Játszottam a kezével című, 1915-ös szerelmes verse megjelenésekor (az első világháború második évében) hazafiatlansággal vádolták, s elvesztette tanári állását. Harmadik verseskötete, a Recitativ 1916-ban jelent meg.

1918-as megalakulásakor a Vörösmarty Akadémia alelnöke, 1925-ben elnöke. 1930-ban a Kisfaludy Társaság rendes tagja. 1920 februárjától kizárásáig rendes tagja volt a Petőfi Társaságnak. A Nyugat főmunkatársa, majd 1919-ben egyetemi tanár, de csak a tanácsköztársaság bukásáig.

1919-20-ban rövid ideig Ady özvegyével, Boncza Bertával, Csinszkával tartott fenn szerelmi viszonyt. Ezt követően a vele egy lakásban élő titkára, Szabó Lőrinc menyasszonyát, Tanner Ilonát (írói álnevén Török Sophie) kérte feleségül. 1921. január 15-én Budapesten, a Józsefvárosban házasodtak össze. 1928-ban titokban örökbe fogadják felesége testvérének gyermekét, Babits Ildikót, akit haláláig a sajátjaként nevel. Ezt megelőzően, még 1924-ben az esztergomi Előhegyen vettek nyaralót, ahol a költő haláláig sokat időztek, Babits számos műve itt született, aki ettől kezdve a város kulturális életének meghatározó alakja lett. Alapító tagja volt a városban máig működő Balassa Társaságnak. Esztergomi házában több híres írót, költőt, művészt fogadott, akik mind aláírták az úgynevezett autogramfalat. A nyaraló ma Babits Mihály Emlékházként működik.

1927-től a Baumgarten-alapítvány kurátoraként dolgozott, így a magyar irodalmi életben nagy befolyásra tett szert. Sokan kritikaként róják fel Babitsnak, hogy elsősorban az ő befolyása miatt nem részesült József Attila sosem a Baumgarten-díjban. Munkatársa volt a Benedek Marcell főszerkesztésében, 1927-ben megjelent Irodalmi Lexikon nak is.

1931-ben a harmincéves érettségi találkozójára nem ment el Pécsre, de az eseményt megörökítette a Harmincéves pécsi érettségi találkozóra című versében.

1931-ben a Janus Pannonius Irodalmi Társaság pécsi alakuló közgyűlésén a Kisfaludy Társaság nevében beszélve így fogalmazott Janus Pannoniusról:

„Nem tudnék nevet, mely jobban kifejezné az övénél azt, amire ma is szükségünk van: hív és büszke megállásra a régi szent európai kultúra kincses szigetein, minden vad és nyers és új erők között és ellenükre: mert ez a renaissance."

1933-ban írta utolsó regényét, az Elza pilóta vagy a tökéletes társadalom című antiutópiát egy állandó háborúban élő, kilátástalan világról. Az események egy meghatározatlan társadalomban játszódnak, ahol a háborúban a férfiak zöme már meghalt, így a nők is katonai szolgálatot teljesítenek. Elza pilótaként fogságba esik, így saját szülővárosát kell bombáznia. 1929-től lett főszerkesztője a Nyugatnak, a kor legmeghatározóbb magyar irodalmi folyóiratának. Lírájára amúgy is jellemző pesszimizmusát tovább fokozta a diagnózis, hogy gégerákban szenved. 1938-ban gégeműtéten esett át, ami után képtelen volt beszélni, ezért beszélgetőfüzetén keresztül érintkezett másokkal. Abban az évben jelent meg a Jónás könyve. 1941. augusztus 4-én a hegyvidéki Siesta Szanatóriumban halt meg.

Költészete évtizedeken át a magyar líra élvonalában állt. Értelmi gazdagság, sokszínűség és csiszolt verskultúra jellemzi. Korai éveiben a személytelen líra meghonosítására törekedett, erkölcsi felelősségtudattól áthatott, személyes arculata - erős érzelmi hatás egyidejű megjelenésével - inkább csak a háborús évektől jellemzi lírájának egy részét. Fortissimo című verséért - amelyben az első világháború tombolásának meg nem akadályozása miatt Istennel is pörbe szállt - vallás elleni vétség címen indítottak ellene eljárást; ugyanakkor művei sokaságában vall közvetetten vagy közvetlenül is alapjában katolikus világszemléletéről. Elmélyült gondolkodása érvényesült részben filozófiai tárgyú esszéiben és az európai irodalom áttekintésében. Kísérletező készsége hagyományos és modern törekvések ötvözeteit nyújtó prózai írásaiban is megnyilatkozott. Legértékesebb prózai műve a Halálfiai című családregény. Eltérő korokból, s több nyelvből való fordításai - melyek alkalmanként az önkényességnek, illetve az önálló alkotásnak is teret adnak - líraiakon kívül drámai műveket is magukba foglalnak; kiemelkedő alkotása Dante: Isteni színjátékának tolmácsolása és az Amor Sanctus. Másképp újította meg a magyar költészetet is, távol állt tőle a prófétai magatartás, sokkal inkább a gondolati filozófiai mélység jellemezte költészetét. A századelő legműveltebb magyar írója, a Nyugat írói körében poéta doctus (tudós költő).

Klasszicista lírikus, nagyra becsülte a kulturális hagyományt, de szüntelenül új versformákkal próbálkozott. Egyaránt biztonsággal kezelte az antik versmértéket, a hangsúlyos magyaros ritmust, és a modern mértékes verselést is. Költészetére mégis tárgyias-intellektuális megközelítési mód jellemző. Fiatal korában l'art pour l'art vádja érte, azonban ez igaztalan vád volt, mert formakultúrája nem művészet a művészetért, hanem művészet az emberért.

Babits költészetét tekintve különböző korszakokat jellemezhetünk.

1. Levelek Íris koszorújából: Íris egy görög istennő, aki Hermész női párja. Íris a szivárvány istennője, és a hírvivő szerepét tölti be. Ezeket értelmezve a kötet tulajdonságaira következtethetünk: rendkívül gyors, változékony és sokszínű. Ugyanúgy a világ is ezeket a tulajdonságokat hordozza, a költő feladata pedig az, hogy utat mutasson. Ide tartoznak a következő versek:

In Horatium

A lírikus epilógja

2. Babits, a filozofikus költő: Filozofikus nézetek sok versében megjelennek, ezért szoktuk filozofikus költőnek is nevezni. Babits Bergson alapjait követi. Ő volt az, aki megkülönböztet objektív (mérhető) és szubjektív (megélt) időt. A múlt benne él a jelenben, nem tudjuk magunkat függetleníteni tőle, hatást gyakorol ránk - ez a teremtő idő. Ide tartozik a következő vers:

3. Háborúellenes versek: Babits kezdettől fogva háborúellenes. Egyik legismertebb ilyen témájú verse a Húsvét előtt. 1916 márciusában olvasta fel nyilvánosan a Zeneakadémián. Ehhez a korszakhoz tartozik még a Fortissimo is.

4. Sziget és tenger: Babits költészete a világháború után elkomorul. Ennek okai a magyar sorstragédia és saját betegsége. A költő elzárkózik a külvilágtól, erre utal a kötet címe is. A művész jelképe lesz a sziget, ami elhatárolódik a környezettől - a magánélet nyugalmát és az idillt keresi. Új témák jelennek meg a költészetében, például szociális érzékenység, az elesettek és a humánum védelme. Stílusa egyszerűsödik, klasszicizálódik. Ide tartoznak a következő versek:

A gazda bekeríti házát

Cigány a siralomházban

Mint különös hírmondó

Ősz és tavasz között

Jónás könyve

Babits emlékére írta Radnóti Miklós Csak csont és bőr és fájdalom, Babits Mihály halálára című költeményét

1941 októberében Illyés Gyula szerkesztésében Babits-emlékkönyvet adtak ki 2000 számozott példányban

Halála után nem sokkal utcát neveztek el róla Pécsen.

1956-ban emléktáblával jelölték meg a pécsi Váradi Antal és Zrínyi Miklós utca sarkán álló hajdani diákszobáját.

Márványtábla a pécsi Nagy Lajos Gimnázium lépcsőfeljárójának falán.

Borsos Miklós Babits mellszobra Pécsen.

Babits Mihályról nevezték el Pécsen az egyetem uránvárosi gyakorló gimnáziumát.

Oszlop a pécsi Király és Nagy Flórián utca sarkán, felirata „Ki látta pécsi utcán a kis Babits Misit? Sötétedő pécsi utcában nagy rajztáblájával öt után.".

Emlékparkja (szoborral) Budapesten

Emlékmű-szobra Esztergomban

Két (egész alakos illetve mellszobra) Szekszárdon (Farkas Pál alkotásai)

2017 májusában Babits Mihály Kamaratársulat néven alapították meg Esztergom kamaraszínházi társulatát.

Babits Mihály nevét gimnázium viseli Káposztásmegyeren.

A Ciszterci Rend Nagy Lajos Gimnáziumában Pécs, Széchenyi tér 11.

A Ciszterci Rend Nagy Lajos Gimnáziumában Pécs, Széchenyi tér 11.

A Ciszterci Rend Nagy Lajos Gimnáziumában Pécs, Széchenyi tér 11.

Babits Mihály
(Szekszárd, 1883. nov. 26.-
Budapest, 1941. aug. 4.)
költő, író, műfordító, irodalomtörténész, r. k.

Apja:
Babits Mihály
(Szekszárd, 1844. dec. 18. - Pécs, 1898. máj. 12.)
jogász, királyi ítélőtáblai bíró, r. k.

Apai nagyapja:
Babits Mihály
(Szekszárd, 1812. aug. 11. -

Szekszárd, 1872. szept. 14.)

vármegyei főpénztárnok

Apai nagyapai dédapja:
nemes Babits Mihály
(Nagykanizsa, 1768. aug. 31. -

Szekszárd, 1830)

orvos, Tolna megye főfizikusa (főorvosa)

Apai nagyanyja:
Blazsovits Erzsébet
(Szekszárd, 1816. nov. 12. -

Kalocsa, 1894. nov. 27.) r. k.

Apai nagyanyai dédapja:
Blazsovits Mátyás
(1760 k. - ?)

szekszárdi céhmester

Anyja:
szerepi Kelemen Auróra-Hajnalka Paulina Eufrozina
(Szekszárd, 1855. jún. 30. - 1945)
r. k.

Anyai nagyapja:
szerepi Kelemen József
(Szakcs, 1828. ápr. 17. -

Szekszárd, 1876. dec. 31.)

1848-as honvéd, a 36. zászlóalj főhadnagya, ügyvéd,
főszolgabíró, törvényszéki bíró

Anyai nagyapai dédapja:
szerepi Kelemen Mihály
(Fadd, 1798. jan. 1. -

Pécs, 1879. febr. 17.)

a pécsi káptalani uradalom számtartója

Anyai nagyapai dédanyja:
Hamulyák Tekla
(1806 k. -

Pécs, 1875. júl. 25.)

Anyai nagyanyja:
hidvégi Rácz Innocencia Viktória ("Cenci néni")

Szekszárd, 1912. jan. 19.)

Anyai nagyanyai dédapja:
hidvégi Rácz (Raácz) József
(1796 k. -

Szekszárd, 1884. ápr. 7.)

főszolgabíró, királyi törvényszéki bíró

Anyai nagyanyai dédanyja:
Mirth Jozefa
(1794 k. -

Szekszárd, 1870. szept. 6.)

Kiemelt versei

Tanulmányok

Egyéb művei

A második ének

Barackvirág

Laodameia

Az európai irodalom története (1936)

Hatholdas rózsakert

Jónás könyve

Keresztül-kasul az életemen

Új Leoninusok

Wilde Oszkár verseiből (1916)

Charles Baudelaire: A Romlás virágai (Tóth Árpáddal és Szabó Lőrinccel közösen)

Shakespeare: A vihar

Dante: Isteni színjáték

Szophoklész: Oidipusz király + Oidipusz Kolónoszban (Babitsnál még „Oedipus" formában szerepel)

Goethe: Iphigénia Taurisban

Edgar Allan Poe elbeszélései (Pár szó egy múmiával, A hosszúkás láda, Árny, Metzengerstein, Egy hordó Amontillado, Az Usher-ház vége, Történet a Rongyos Hegyekből, Morella, Az üzletember, A perverzió démona stb.) és versei (A holló, Álomország, Valakinek a Paradicsomban stb.)

Shakespeare: A vihar. Dráma; Athenaeum, Bp., 1916

Immanuel Kant: Az örök béke; ford., bev., jegyz. Babits Mihály; Új Magyarország, Bp., 1918 (Természet és társadalom)

Dante komédiája, 1-3. A pokol; A purgatórium, A paradicsom; ford. Babits Mihály; Révai, Bp., 1912-1922

Pávatollak. Műfordítások; Táltos, Bp., 1920

Goethe: A napló. Költemény; Génius, Bp., 1921

Erato. Az erotikus világköltészet remekei; ford. Babits Mihály, [Szabó Lőrinc], ill. François de Bayros; Hellas, Bécs, 1921

George Meredith: Az önző. Regény, 1-2.; ford. Babits Mihály, Tóth Árpád; Genius, Bp., 1923

Charles Baudelaire: Romlás virágai; ford. Babits Mihály, Szabó Lőrinc, Tóth Árpád; Genius, Bp., 1923 (Nagy írók - nagy írások)

Theophile Gautier: Kleopatra egy éjszakája; Genius, Bp., 1923

Edgar Allan Poe: Groteszk és arabeszk. Elbeszélések és fantáziák; Athenaeum, Bp., 1928 (Híres könyvek)

Oedipus király és egyéb műfordítások; Athenaeum, Bp., 1931

Amor Sanctus; ford. és magyarázta Babits Mihály; Tipográfiai Műintézet Ny., Bp., 1933 (A Magyar Szemle könyvei)

Babits Mihály kisebb műfordításai; Athenaeum, Bp., 1939 (Babits Mihály összegyűjtött munkái)

Philomena. Régi ferences himnuszok; ford. Babits Mihály, Geréb László et al.; s. n., Bp., 1942 (A lelki élet ferences mesterei)

Drámafordítások; sajtó alá rend. Rozgonyi Iván; Európa-Szépirodalmi, Bp., 1958 (Babits Mihály Művei)

Babits Mihály Versfordításai; sajtó alá rend. Rozgonyi Iván; Európa-Szépirodalmi, Bp., 1961 (Babits Mihály művei)

A Holnap Ady Endre, Babits Mihály, Balázs Béla, Dutka Ákos, Emőd Tamás, Juhász Gyula, Miklós Jutka versei; sajtó alá rend. Antal Sándor; A Holnap Irodalmi Társaság, Nagyvárad, 1908

A Holnap új versei. Második könyv; összeáll., bev. Kollányi Boldizsár; Deutsch, Bp., 1909

Levelek Iris koszorújából; Nyugat, Bp., 1909

Két kritika; Nyugat, Bp., 1911 (Nyugat könyvtár)

Herceg, hátha megjön a tél is!; Nyugat, Bp., 1911

Recitativ; Nyugat, Bp., 1916

Irodalmi problémák; Nyugat, Bp., 1917

Karácsonyi Madonna; Táltos, Bp., 1920

Nyugtalanság völgye; Táltos, Bp., 1920

Timár Virgil fia; Athenaeum, Bp., 1922

Gondolat és írás; Athenaeum, Bp., 1922

Aranygaras. Mesék; Athenaeum Ny., Bp., 1923

Kártyavár. Egy város regénye; Athenaeum, Bp., 1923

Sziget és tenger. Versek; Athenaeum, Bp., 1925

Halálfiai. Regény; Athenaeum, Bp., 1927

Versek. 1902-1927; Athenaeum, Bp., 1928

Az istenek halnak, az ember él. Versek; Athenaeum, Bp., 1929

Dante. Bevezetés a Divina Commedia olvasásához; Magyar Szemle, Bp., 1930 (A Magyar Szemle kincsestára)

Élet és irodalom; Athenaeum, Bp., 1930

A torony árnyéka. Mesék és novellák; Athenaeum, Bp., 1931

Új anthológia. Fiatal költők 100 legszebb verse; összeáll. Babits Mihály; Nyugat, Bp., 1932

Versenyt az esztendőkkel! Új költemények 1928-1933; Nyugat, Bp., 1933 (Nyugat könyvek)

Az európai irodalom története, 1-2.; Nyugat, Bp., 1934-1935 (Nyugat könyvek)

Az európai irodalom története; átdolg., bőv. kiad.; Nyugat, Bp., 1936

Hatholdas rózsakert; Athenaeum, Bp., 1937

Keresztülkasul az életemen; Nyugat, Bp., 1939

Jónás könyve; Nyugat, Bp., 1939 (kéziratos kiadása)

Írók két háború közt; Nyugat, Bp., 1941

Babits Mihály hátrahagyott versei; sajtó alá rend. Illyés Gyula; Nyugat, Bp., 1941

Babits Mihály válogatott versei; Athenaeum, Bp., 1941 (Athenaeum olvasótára)

Babits Mihály összes versei; Athenaeum, Bp., 1942

A második ének; Nyugat, Bp., 1942

Babits Mihály ünnepi beszédei. Születése hatvanadik évfordulójának emlékére; Baumgarten Irodalmi Alapítvány; Bp., 1943

Babits Mihály, Juhász Gyula, Kosztolányi Dezső levelezése; Török Sophie gyűjtése alapján sajtó alá rend., jegyz. Belia György; Akadémiai, Bp., 1959 (Új magyar múzeum Irodalmi dokumentumok gyűjteménye)

Babits Mihály összegyűjtött versei; sajtó alá rend. Rozgonyi Iván, bev. Szauder József: Babits Mihály költészete; Európa-Szépirodalmi, Bp., 1961 (Babits Mihály művei)

Novellák; Európa-Szépirodalmi, Bp., 1964 (Babits Mihály művei)

Könyvről könyvre; sajtó alá rend., utószó Belia György; Magyar Helikon-Szépirodalmi, Bp., 1973

Babits Adyról. Dokumentumgyűjtemény; vál., szerk., bev. Gál István; Magvető, Bp., 1975

Arcképek és tanulmányok; vál., jegyz. Gál István; Szépirodalmi, Bp., 1977

Babits Mihály összegyűjtött versei; összeáll., szöveggond., utószó Belia György; Szépirodalmi, Bp., 1977 (Babits Mihály művei)

Az irodalom elmélete. Babits Mihály egyetemi előadásai 1919-ben Fábry Zoltán lejegyzésében; bev. Gál István; Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1978

Az európai irodalom olvasókönyve. Töredék és vázlat; sajtó alá rend., előszó Gál István, függelékben Halász Gábor levelei; Magvető, Bp.,1978

Interjúk Babits Mihállyal; sajtó alá rend., jegyz. Gál István és Téglás János; Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1979

Babits és Csinszka. Versek, levelek; szerk., bev. Gál István, sajtó alá rend. Téglás János; Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1979

Babits-Szilasi levelezés. Dokumentumok; összeáll., bev. Gál István, sajtó alá rend., jegyz. Kelevéz Ágnes; PIM-NPI, Bp., 1980 (Irodalmi múzeum)

Önéletrajzok és interjúk; vál., jegyz. Gál István és Téglás János; Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1980 (A Nyomdaipari Szakközépiskola kiadványai)

Babits Mihály beszélgetőfüzetei, 1-2.; szöveggond., bev., jegyz. Belia György; Szépirodalmi, Bp., 1980 (Műhely)

Halálfiai. A regény első változata. Megjelent a Pesti Naplóban 66 folytatásban; szerk., szöveggond. Téglás János, utószó Gál István, Téglás János; Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1981 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Művészek levelei Babitshoz; szerk., jegyz. Téglás János, vál. Gál István, Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1981 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

A magyar jellemről; előszó, jegyz. Szigethy Gábor; Magvető, Bp., 1981 (Gondolkodó magyarok)

Dienesék levelei Babitshoz; szerk., szöveggond., életrajzok, jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1982 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Borzasztó a háború... Babits Mihály háborúellenes versei, 1914-1919; összegyűjt. Gál István; Magyar Iparművészeti Főiskola, Bp., 1983

Babits és Tessitori Nóra levelezése; összeáll., utószó, jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1983 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Babits Mihály ifjúkori írásai. Értekezések, novellák; összeáll., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1984 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Cikkek, interjúk; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1984 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Útinapló; vál., szerk. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1984

Aki a kékes égbe néz. Kötetekből kimaradt versek és töredékek; vál., szöveggond., utószó, jegyz. Melczer Tibor; Magvető, Bp., 1985

Mit tegyen az író a háborúval szemben? Vitaindító Babits Mihály; szerk., jegyz. Téglás János, előszó Juhász Ferenc; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1986 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Tanulmányok, interjúk; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Zrínyi Ny., Bp., 1987 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Babits Mihály novellái és színjátékai; szöveggond., jegyz. Beliáné Sándor Anna; Szépirodalmi, Bp., 1987 (Babits Mihály művei)

Babits és Karinthy Frigyes; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1988 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Babits és Pap Károly. Levelek, cikkek; szerk., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet-Athenaeum Ny., 1989 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

A messzeség és az itthoni fű. Cikkek, előadások, nyilatkozatok; vál., szerk., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Műszaki Szakközép- és Szakmunkásképző Iskola-Athenaeum Ny., Bp., 1990 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Biharfüred. Egy meghiúsult írótalálkozó néhány dokumentuma; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Műszaki Szakközép- és Szakmunkásképző Iskola-Zrínyi Ny., 1990 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Dallá ringott bennem kétség és láz. Babits Mihály és Török Sophie szekszárdi levelei; szerk., bev., Vadas Ferenc; sajtó alá rend., jegyz. Csiszár Mirella és Vendel-Mohay Lajosné; Wosinsky Mór Megyei Múzeum, Szekszárd, 1991

Haza a Telepre. Néhány dokumentum a költő tisztviselőtelepi éveiről; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Műszaki Szakközép- és Szakmunkásképző Iskola-Zrínyi Ny., 1991 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Curriculum vitae; vál., szerk., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet-Athenaeum Ny., 1991 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Babits Mihály és Illyés Gyula levelezése. Dokumentumok 1929-1941; összeáll. Takács Mária; Tolna Megyei Könyvtár, Szekszárd, 1992

Babits Mihály összegyűjtött versei; szöveggond. Kelevéz Ágnes; Századvég, Bp., 1993 (Századvég klasszikusok)

„Itt a halk és komoly beszéd ideje". Interjúk, nyilatkozatok, vallomások; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Pátria Ny., Bp., 1993 (Pátria könyvek)

Babits-breviárium; vál., szerk., bev. jegyz. Pók Lajos; Babits, Szekszárd, 1993

Kedves Csinszka! Drága Mis! Babits és Csinszka levelezése, 1919-1920; összeáll., szöveggond., jegyz., utószó Nemeskéri Erika; Pesti Szalon, Bp., 1994

Cikkek a Nyugatból, 1908-1919; vál., szerk., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Műszaki Szakközép- és Szakmunkásképző Iskola-Athenaeum Ny., 1995 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Babits Mihály összegyűjtött versei, 1-3.; szerk., utószó Stauder Mária; Unikornis, Bp., 1997

„Itt a halk és komoly beszéd ideje". Interjúk, nyilatkozatok, vallomások; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Pauz-Westermann, Celldömölk, 1997 (Babits könyvtár)

„Engem nem látott senki még". Babits-olvasókönyv, 1-2.; szerk., vál., szöveggond., utószó, jegyz. Sipos Lajos; Historia Litteraria Alapítvány-Korona, Bp., 1999

Kedves Csinszka! Drága Mis! Babits és Csinszka levelezése, 1919-1920; összeáll., szöveggond., jegyz., utószó Nemeskéri Erika; 2. bőv. kiad.; Noran, Bp., 2004

S van-e hatalmasabb a gondolatnál? Babits Mihály füveskönyve; vál., szerk., utószó Reisinger János; Lazi, Szeged, 2006

„Különös emberi háló". Ami a Babits család levelezéséből kimaradt; összegyűjt., vál., sajtó alá rend. Buda Attila, szülőház tört. Lovas Csilla; Universitas, Bp., 2006

Ezeregyéjem: Erdély. Versek Erdélyről; vál., bev. Pomogáts Béla; Pallas-Akadémia, Csíkszereda, 2008

Próféta a hegyen. Babits Mihály esztergomi versei; összeáll. Tóth Franciska, szerk. Gulya István; Önkormányzat, Esztergom, 2008

Egyetemi előadások, 1919; Szabó Lőrinc gyorsírásos lejegyzése alapján megfejt., átdolg., sajtó alá rend. Lipa Tímea; Ráció, Bp., 2014

„...kinyúlhat égig a lélek...". Babits Mihály esztergomi versei és esszéi; szerk., utószó, jegyz. G. Tóth Franciska; Önkormányzat, Esztergom, 2016

„...olvasd el szigorú szemmel cikkemet". Babits Mihály és Gellért Oszkár Nyugat-levelezése, 1929-1941; sajtó alá rend., jegyz., bev. Buda Attila és Pataky Adrienn; Gondolat, Bp., 2017

Szerk. Sipos Lajos, létrehozta a Babits-kutatócsoport, 1996- ( Babits könyvtár; Babits Mihály műveinek kritikai kiadása; Babits kiskönyvtár)

Babits könyvtár (1996-2010)

Szerk. Sipos Lajos, változó kiadókkal, 1996-2010, 15 db

„Itt a halk és komoly beszéd ideje". Interjúk, nyilatkozatok, vallomások; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Pauz-Westermann, Celldömölk, 1997 (Babits könyvtár, 1.)

A Babits család levelezése; szerk., vál., szöveggond., bev., jegyz. Buda Attila; Universitas, Bp., 1996 (Babits könyvtár, 2.)

A vádlott: Babits Mihály. Dokumentumok 1915-1920; szerk., vál. szöveggond., utószó, jegyz. Téglás János; Universitas, Bp., 1996 (Babits könyvtár, 3.)

„Engem nem látott senki még". Babits-olvasókönyv, 1-2.; szerk., vál., szöveggond., utószó, jegyz. Sipos Lajos; Historia Litteraria Alapítvány-Korona, Bp., 1999 (Babits könyvtár, 4-5.)

Babits Mihály Arany Jánosról; szerk., vál., szöveggond., előszó, jegyz. Pienták Attila; ELTE Eötvös, Bp., 2003 (Babits könyvtár, 6.)

„...kínok és álmok közt...". Czeizel Endre, Gyenes György, Harmati Lídia, Németh Attila, Rihmer Zoltán, Sipos Lajos, Szállási Árpád Babitsról; szerk. Sipos Lajos; Akadémiai, Bp., 2004 (Babits könyvtár, 7.)

A Baumgarten Alapítvány. Dokumentumok, 1-5.; szerk., bev., jegyz. Téglás János, Argumentum, Bp., 2003-2007

1. köt. - 1917-1941. 1917. szeptember-1929. június (Babits könyvtár, 8.)

2. köt. - 1917-1941. 1929. július-1935. december (Babits könyvtár, 9.)

3. köt. - 1917-1941. 1936. január-1941. október (Babits könyvtár, 10.)

4. köt. - 1941-1951. 1941. augusztus 14-1947. december 29. (Babits könyvtár, 11.)

5. köt. - 1941-1951. 1948. január 1-1951. május 25. (Babits könyvtár, 12.)

„Áll az idő és máll a tér". Babits István levelei a keleti frontról és a hadifogságból, 1915-1920; összeáll., szöveggond., ford., jegyz., bev. Buda Attila; Akadémiai, Bp., 2005 (Babits könyvtár, 13.)

Török Sophie naptárai, 1921-1941, 1-2.; szerk., szöveggond., jegyz., bev. Papp Zoltán János; Argumentum, Bp., 2010

1. köt. - 1921-1933 (Babits könyvtár, 14.)

2. köt. - 1934-1941 (Babits könyvtár, 15.)

Babits Mihály műveinek kritikai kiadása (1997-)

Készült az ELTE BTK Modern Magyar Irodalomtörténeti Tanszékén, szerk. Sipos Lajos, változó kiadókkal, 1997-

A gólyakalifa / Kártyavár; sajtó alá rend. Éder Zoltán et al.; Historia Litteraria Alapítvány-Korona, Bp., 1997

Timár Virgil fia; sajtó alá rend. Sipos Lajos; Magyar Könyvklub, Bp., 2001

Elza pilóta vagy A tökéletes társadalom; sajtó alá rend. Buda Attila; Magyar Könyvklub, Bp., 2002

Halálfiai, 1-2.; sajtó alá rend. Szántó Gábor András, Némediné Kiss Adrien, T. Somogyi Magda; Argumentum, Bp., 2006

Babits Mihály levelezése, 1890-1906; sajtó alá rend. Zsoldos Sándor; Historia Litteraria Alapítvány-Korona, Bp., 1998

Babits Mihály levelezése, 1907-1909; sajtó alá rend. Szőke Mária; Akadémiai, Bp., 2005

Babits Mihály levelezése, 1909-1911; sajtó alá rend. Sáli Erika, Tóth Máté; Akadémiai, Bp., 2005

Babits Mihály levelezése, 1911-1912; sajtó alá rend. Sáli Erika; Magyar Könyvklub, Bp., 2003

Babits Mihály levelezése, 1912-1914; sajtó alá rend. Pethes Nóra, Vilcsek Andrea; Akadémiai, Bp., 2007

Babits Mihály levelezése, 1914-1916; sajtó alá rend. Fodor Tünde, Topolay Ágnes; Argumentum, Bp., 2008

Babits Mihály levelezése, 1916-1918; sajtó alá rend. Majoros Györgyi, Tompa Zsófia, Tóth Máté; Argumentum, Bp., 2011

Babits Mihály levelezése, 1918-1919; sajtó alá rend. Sipos Lajos; Argumentum, Bp., 2011

Babits Mihály levelezése, 1919-1921; sajtó alá rend. Majoros Györgyi, Tompa Zsófia; Argumentum, Bp., 2012

Babits Mihály levelezése, 1921-1923; sajtó alá rend. Szőke Mária, jegyz. Sipos Lajos; Argumentum, Bp., 2014

Drámák / Laodameia / A második ének / A literátor / A Simóné háza; sajtó alá rend. Vilcsek Béla; Magyar Könyvklub, Bp., 2003

Kisprózai alkotások; sajtó alá rend. Némediné Kiss Adrien, Szántó Gábor András; Argumentum, Budapest, 2010

Esszék, tanulmányok, kritikák, 1900-1911; sajtó alá rend. Hibsch Sándor, Pienták Attila; Argumentum, Bp., 2010

Babits kiskönyvtár (2002-)

Szerk. Sipos Lajos, változó kiadókkal, 2002-

Sipos Lajos: Új klasszicizmus felé...; Argumentum, Bp., 2002 (Babits kiskönyvtár, 1.)

Basch Lóránt: A Baumgarten Alapítvány történetéből. Tanulmányok, cikkek; vál., szerk., jegyz. Téglás János; Argumentum, Bp., 2004 (Babits kiskönyvtár, 2.)

Vilcsek Béla: A drámaíró Babits Mihály; Argumentum, Bp., 2008 (Babits kiskönyvtár, 5.)

Haász Gabriella: Babits Mihály és a San Remo-díj; Universitas, Bp., 2016 (Babits kiskönyvtár, 8.)

Szakirodalom

Tűz Tamás: Versenyt az esztendőkkel. Babits Mihály halálának 25. évfordulóján; in: Irodalmi Újság, 1966/13.

Czeizel Endre: Babits Mihály családfájának kreatológiai értékelése

Juhász Géza: Babits Mihály; Studium, Bp., 1928 (Kortársaink)

József Attila: Az istenek halnak, az ember él. Tárgyi kritikai tanulmány Babits Mihály verseskötetéről; szerzői, Bp., 1930

Oláh Gábor: Babits Mihály 25 éve; Városi Ny., Szeged, 1932 (Széphalom-könyvtár)

Földessy Gyula: Ady értékelése az Új versek megjelenésétől máig. Kosztolányi és Babits szerepe az Ady problémában; Kelet Népe, Bp., 1939 (A Kelet Népe könyvtára)

Brisits Frigyes: Babits Mihály; Magyar Irodalomtörténeti Társaság, Bp., 1941 (Irodalomtörténet III., 1600-1849)

Kárpáti Aurél: Babits Mihály életműve; Athenaeum, Bp., 1941

Gál István: Babits szerepe a magyarországi angol műveltségben; Nagy Ny., Kolozsvár, 1941

Makay Gusztáv: Babits Mihály, a Szellem költője; Dunántúl Ny., Pécs, 1941

Babits emlékkönyv; szerk. Illyés Gyula; Nyugat, Bp., 1941

Gál István: Babits és az angol irodalom; Tisza István Tudományegyetem, Debrecen, 1942 (Debreceni angol dolgozatok)

Megyer József: Babits Mihály; Juhász Ny., Szeged, 1942 (A Szegedi Piarista Diákszövetség „Vademecum" füzetei)

Ferenczy Piroska: Babits és Ady. Két költőtípus a „Nyugat"-ban; Némethy, Bp., 1942

Tarcsay Izabella: Babits Mihály személyiségrajza a Rorschach-felvétel alapján; s. n., Bp., 1941

Reichard Piroska: A Szentírás Babits Mihály költeményeiben; Franklin Ny., Bp., 1943

Pósa Péter: Babits Mihály: „Kártyavár"; Szegedi Ny., Szeged, 1956 (Irodalomtörténeti dolgozatok)

Éder Zoltán: Ötven éve tanított Újpesten Babits Mihály; Fővárosi Nyomda, Bp., 1962

Kiss Ferenc: A beérkezés küszöbén. Babits, Juhász és Kosztolányi ifjúkori barátsága; Akadémiai, Bp., 1962 (Irodalomtörténeti füzetek)

Basch Lóránt: Adalék az Ady-Babits kérdéshez; Alföldi Ny., Debrecen, 1964 (A debreceni Kossuth Lajos Tudományegyetem Magyar Irodalomtörténeti Intézetének kiadványai)

J. Soltész Katalin: Babits Mihály költői nyelve; Akadémiai, Bp., 1965 (Nyelvészeti tanulmányok)

Éder Zoltán: Babits a katedrán; Szépirodalmi, Bp., 1966

Pók Lajos: Babits Mihály alkotásai és vallomásai tükrében; Szépirodalmi, Bp., 1967 (Arcok és vallomások)

Benedek Marcell: Babits Mihály; Gondolat, Bp., 1969 (Irodalomtörténeti kiskönyvtár. Magyar írók)

Katona Jenő: Babits Mihály és Esztergom; Esztergomi Babits Mihály Városi Könyvtár, Esztergom, 1971

Kardos Pál: Babits Mihály; Gondolat, Bp., 1972

Vendel-Mohay Lajosné: „Áll a régi ház még ...". Babits Mihály szülőháza; Babits Emlékház, Szekszárd, 1974

Sipos Lajos: Babits Mihály és a forradalmak kora; Akadémiai, Bp., 1976 (Irodalomtörténeti füzetek)

Babits tanár úr; összeáll. Téglás János; Széchenyi István Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1976

Babits és Tóth Árpád; szerk. Gál István, Téglás János; Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1980 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Csukly László: Babits Mihály és Esztergom; József Attila Megyei Könyvtár, Tatabánya, 1980 (Komárom megyei honismereti kiskönyvtár)

Anton N. Nyerges: Babits and Psychoanalysis Christiana; szerzői, Richmond, 1981

Rába György: Babits Mihály költészete. 1903-1920; Szépirodalmi, Bp., 1981

Gál István: Babits ódái Adyhoz és Móriczhoz; Magyar Iparművészeti Főiskola, Bp., 1982

Illyés Gyula Babitshoz. Levelek, versek; összeáll., jegyz. Téglás János; Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1982

Babits Mihály száz esztendeje. Kritikák, portrék; szerk. Pók Lajos; Gondolat, Bp., 1983

Pók Lajos: Babits Mihály 1883-1983; Tudományos Ismeretterjesztő Társulat, Bp., 1983

Mint különös hírmondó. Tanulmányok, dokumentumok Babits Mihály születésének 100. évfordulójára; szerk. Kelevéz Ágnes; Petőfi Irodalmi Múzeum-Népművelési Propaganda Iroda, Bp., 1983

Apró Ferenc: Babits Szegeden; Somogyi-könyvtár, Szeged, 1983 (A Somogyi-könyvtár kiadványai)

Rába György: Babits Mihály; Gondolat, Bp., 1983 (Nagy magyar írók)

Babits és Esztergom. Vallomások, dokumentumok, emlékek; vál., összeáll. Bodri Ferenc, Téglás János; 54. sz. Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1983

Szemelvények a Babits emlékkönyvből; szerk. Illyés Gyula; vál., utószó Téglás János; 54. sz. Ságvári Endre Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet, Bp., 1983

Babitsról - Babitsért. A Tolna megyei sajtó elfeledett dokumentumai, 1898-1941; összeáll. Töttős Gábor; Tolna megyei Könyvtár, Szekszárd, 1983

In memoriam Babits Mihály; szerk. Vadas Ferenc; Béri Balogh Múzeum, Szekszárd, 1983 (Múzeumi füzetek)

Babits Mihály világa. Centenáriumi emlékülés Kaposváron; szerk. Laczkó András; Kaposvári Városi Tanács V. B.-Somogy megyei Múzeumok Igazgatósága, Kaposvár, 1983

Száz éve született Babits Mihály. Országos képzőművészeti pályázat, 1983; kiállításrend. Bundev-Todorov Ilona; Babits Emlékbizottság, Esztergom, 1983

Zsalus-Zajovits Ferenc: Levelek Babitsról; Komárom Megyei Tanács-HN Honismereti Bizottság, Tatabánya, 1983 (Komárom megyei honismereti kiskönyvtár)

A dal szüli énekesét. In memoriam Babits Mihály; összeáll., szerk. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1983

Török Sophie Babitsról; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola, Bp., 1983 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Belia György: Babits Mihály tanulóévei; Szépirodalmi, Bp., 1983

Elek Artúr Babitsról. Levelek, tanulmányok; összeáll., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet-Athenaeum Ny., Bp., 1984 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Lobbanj föl, új dal, te mindenható! Szülj engem újra, te csodaszép! In memoriam Babits Mihály II.; összeáll., szerk. Téglás János, előszó Keresztury Dezső; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola-Zrínyi Ny., Bp., 1984 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Babits és Pécs. Vallomások, dokumentumok, emlékek; vál., összeáll. Tüskés Tibor; Baranya megyei Könyvtár, Pécs, 1984

Nemes Nagy Ágnes: A hegyi költő. Vázlat Babits lírájáról; Magvető, Bp., 1984

Tanulmánygyűjtemény az ELTE XX. Századi Magyar Irodalomtörténeti Tanszéke által hirdetett Babits Mihály életműve hallgatói pályázatra beadott dolgozatokból; szerk. Sipos Lajos; ELTE, Bp., 1985

Németh G. Béla: Babits, a szabadító; Tankönyvkiadó, Bp., 1987

Barta János: Ma, tegnap, tegnapelőtt. Tóth Árpád, Babits Mihály, Arany János, Gyulai Pál, Kemény Zsigmond; vál., szerk. Imre László; Csokonai, Debrecen, 1990

Csányi László: Babits átváltozásai; Akadémiai, Bp., 1990 (Egyéniség és alkotás)

Külley Lea: „...lengve int búcsút a kert..."; Babits, Szekszárd, 1991

Keresztury Dezső: Babits. Levelek, tanulmányok, emlékek; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Ságvári Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakmunkásképző Intézet-Zrínyi Ny., Bp., 1988 (A nyomdaipari szakközépiskola és a Zrínyi Nyomda Babits-sorozata)

Pifkó Péter: Esztergom, Babits Mihály Emlékmúzeum; TKM Egyesület, Bp., 1991 (Tájak, korok, múzeumok kiskönyvtára)

Töttös Gábor: Babits-titkok nyomában; Szekszárdi Ny., Szekszárd, 1991

A vádlott: egy Babits-vers. A Fortissimo-ügy aktái, 1917; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Tannyomda, Bp., 1995

Babits-emlékbeszédek; Kölcsey Ferenc Gimnázium, Bp., 1996

A vádlott: Babits Mihály. Dokumentumok 1918-19-ből; szerk., vál., szöveggond., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Tannyomda, Bp., 1996

Török Sophie: Naplójegyzetek; vál., szerk., jegyz. Téglás János; Tótfalusi Kis Nyomdaipari Műszaki Szakközép- és Szakmunkásképző Iskola-Athenaeum Ny., Bp., 1996 (A nyomdaipari szakközépiskola kiadványai)

Babits és a Petőfi Társaság; szerk., vál., szöveggond., utószó, jegyz. Téglás János; Tótfalusi Tannyomda, Bp., 1997

Babits Mihály. Általános és középiskolások számára; összeáll. Karádi Zsolt; Tóth Könyvkereskedés, Debrecen, 1997 (Nagyjaink)

Kelevéz Ágnes: A keletkező szöveg esztétikája. Genetikai közelítés Babits költészetéhez; Argumentum, Bp., 1998

„most én vagyok hang helyetted...". Török Sophie Babits Mihályról; összeáll., szöveggond., utószó, jegyz. Téglás János; Palatinus, Bp., 2000

Miskolczy Ambrus: Szellem és nemzet. Babits Mihály, Szekfű Gyula, Eckhardt Sándor és Zolnai Béla világáról; Napvilág, Bp., 2001 (Mythologica)

Sipos Lajos: Írások Babitsról; N. J. Pro Homine, Budapest-Újpest, 2002 („Könyves"-könyvek)

Éder Zoltán: Régi napok illata. Babits-tanulmányok; Mundus, Bp., 2002 (Mundus - új irodalom)

Mayer Erzsébet: „Az értelem iszonyú karma". Észrevételek Babits Mihályról; Anker-Print, Bp., 2003

Sipos Lajos: Babits Mihály; Elektra Kiadóház, Bp., 2003 (Élet-kép sorozat)

Gál István: Babits Mihály. Tanulmányok, szövegközlések, széljegyzetek; összeáll. Gál Ágnes, Gál Julianna; Argumentum-OSZK, Bp., 2003

Kovács Imre Attila: Érti-e Babits Rortyt? Tanulmányok, esszék; Vörösmarty Társaság-Lánczos Kornél Reálgimnázium, Székesfehérvár, 2003

Zsoltár férfihangra. Hit és szenvedés Babits műveiben; szerk. Reisinger János; N. J. Pro Homine, Újpest, 2004 ("Könyves" galaxis)

Pomogáts Béla: Öt költő. Irodalomtörténeti tanulmányok. Ady Endre, Babits Mihály, Illyés Gyula, József Attila, Kosztolányi Dezső erdélyi vonatkozásai; Mentor, Marosvásárhely, 2005

Margittai Gábor: Nyugtalan klasszikusok. Ars poeticák és arcpoétikák, hagyománytudat Babits Mihály esszéművészetében; Attraktor, Máriabesnyő-Gödöllő, 2005

Téglás János: Babits-epizódok; Tótfalusi Kis Miklós Nyomdaipari Szakközépiskola és Szakiskola, Bp., 2005

Jenei Teréz: Babits szépprózája az alakzatok tükrében. A gólyakalifa című regény vizsgálata alapján; Nemzeti Tankönyvkiadó, Bp., 2005 (Az alakzatok világa)

Barlay Ö. Szabolcs: A poézis teológiája. Irodalmi sarok. Váci, Vörösmarty, Reményik, Babits, Kosztolányi, József A., Wass, Mécs; Prohászka Baráti Kör, Székesfehérvár, 2007 (Világnézeti figyelő)

Balassa Péter: Magatartások találkozója. Babits, Kosztolányi, Móricz; szerk. Szarka Judit, Balassi, Bp., 2007 (Balassa Péter művei)

Téglás János: Babits-epizódok II.; Klauzál Gábor Műszeripari Szakközépiskola és Szakiskola, Bp., 2007

Buda Attila: Teremtő utánzás. Babits-tanulmányok; Ráció, Bp., 2007

Téglás János: Babits-epizódok III. Befejezés; Szily Kálmán Kéttannyelvű Műszaki Középiskola, Szakiskola és Kollégium, Bp., 2008

Vilcsek Béla: A drámaíró Babits Mihály; Argumentum, Bp., 2008 (Babits kiskönyvtár)

Légy ellenállás. In memoriam Babits Mihály; vál., szerk., összeáll. Ferencz Győző, Nap, Bp., 2008 (In memoriam)

Emléklapok Babits Mihály fotóiból és kézirataiból; szerk. Lovas Csilla; Wosinsky Mór Megyei Múzeum, Szekszárd, 2008 (Szekszárdi füzetek)

Rába György: Az ünneptől a hétköznapi ünnepek felé. Babits és a százéves Nyugat költői; Argumentum, Bp., 2008 (Babits kiskönyvtár)

Kelevéz Ágnes: „Kit új korokba küldtek régi révek". Babits útján az antikvitástól napjainkig; Petőfi Irodalmi Múzeum, Bp., 2008

Sipos Lajos: Babits Mihály; jav. kiad.; Babits, Szekszárd, 2008

Vida Gergely: Babits-olvasatok. Játék, konvenció és trópus a fiatal Babitsnál; Kalligram, Pozsony, 2009

Bencsics Klára: A ninivei próféta: Babits Mihály; Kanadai Magyarságtudományi Társaság, s.l., 2009 (Lectures and papers in Hungarian studies)

Költők és koruk. Babits Mihály és József Attila; szerk. N. Horváth Béla; PTE Illyés Gyula Főiskolai Kar, Szekszárd, 2009

Rockenbauer Zoltán: A halandó múzsa. Ady özvegye, Babits szerelme, Márffy hitvese; Luna, Bp., 2009

Engem nem tudtak eloltani. Tisztelet Babits Mihály születésének 125. évfordulóján; szerk. Székely Sz. Magdolna; Illyés Gyula Megyei Könyvtár, Szekszárd, 2009

Esti kérdés. Az Esztergomban 2009. április 24-26-án rendezett Esti kérdés-konferencia szerkesztett és bővített anyaga; szerk. Fűzfa Balázs; Savaria University Press, Szombathely, 2009 (A tizenkét legszebb magyar vers)

Szitár Katalin: Hiány-jelek. Babits Mihály, Kosztolányi Dezső és Krúdy Gyula írásművészetéről; Gondolat, Bp., 2013 (Universitas Pannonica)

Babits és kortársai; szerk. Majoros Györgyi, Sipos Lajos, Tompa Zsófia; Cédrus Művészeti Alapítvány-Napkút, Bp., 2015 (Kútfő bibliotéka)

Mátyus Norbert: Babits és Dante. Filológiai közelítés Babits Mihály Pokol-fordításához; Szt. István Társulat, Bp., 2015

„a könyvteremtő ember...". Írások Babits Mihályról Téglás János tiszteletére; szerk. Káposztay János, Sipos Lajos; Savaria University Press, Szombathely, 2016 (Kézjegy)

Sipos Lajos: Modernitások, alkotók, párbeszédek. Válogatott tanulmányok és kritikák; Savaria University Press, Szombathely, 2016

Rippl Dóra: „...jártam ott, hol nincs világos, nincs sötét...". Filozófia, lélektan és metafizika Babits irodalomelméletében; MMA MMKI-L'Harmattan, Bp., 2016 (MMA ösztöndíjas tanulmányok)

Bognár Anna: Babits Mihály és az olasz irodalom; Hungarovox, Bp., 2017

Mátyus Norbert: „Gondold tovább ezt a kis kóstolót". Olasz-magyar filológia; Balassi, Bp., 2017

Sebők Melinda: Modern értékőrzők. Tanulmányok, kritikák; Felsőmagyarország, Miskolc, 2017 (Vízjel sorozat)

Téglás János: Néma interjúk Babits Mihállyal; Hungarovox, Bp., 2017

Visy Beatrix: „Nem ahogy ma szokás". A narráció jegyei, szépirodalmi elbeszélőszerkezetek Babits Mihály Az európai irodalom története című művében; Balassi-OSZK, Bp., 2017

Ajánló bibliográfia Babits Mihály születésének 80. évfordulójára; összeáll. Megyei Könyvtár; Megyei Könyvtár, Pécs, 1963 (Bibliográfiai füzetek a Baranya Megyei Tanács Megyei Könyvtárának kiadványai)

„...külön tér ... külön idő...". Babits Mihály fényképei. Ikonográfia; összeáll. W. Somogyi Ágnes, előszó Keresztury Dezső; NPI, Bp., 1983 (Fotótéka)

Babits Mihály bibliográfia; összeáll. Stauder Mária, Varga Katalin; Argumentum-Magyar Irodalom Háza-MTA Irodalomtudományi Intézet, Bp., 1998

Babits Mihály kéziratai és levelezése. Katalógus. Levelezés, 1-4.; összeáll. Cséve Anna, Papp Mária; Argumentum-PIM, Bp., 1993 (Klasszikus magyar írók kéziratainak és levelezésének katalógusai)

Róna Judit: Nap nap után. Babits Mihály életének kronológiája, 1883-1908; Balassi, Bp., 2011 (Babits-kronológia)

Róna Judit: Nap nap után. Babits Mihály életének kronológiája, 1909-1914; Balassi, Bp., 2013 (Babits-kronológia)

Róna Judit: Nap nap után. Babits Mihály életének kronológiája, 1915-1920, 1-2.; Balassi, Bp., 2014 (Babits-kronológia)

# data[].attributes.attachment_link.description
szentistváni Babits Mihály László Ákos ( Szekszárd, 1883. november 26. - Budapest, Krisztinaváros, 1941. augusztus 4.) költő, író, irodalomtörténész, műfordító, a 20. század eleji magyar irodalom jelentős alakja, a Nyugat első nemzedékének tagja. Török Sophie ( Tanner Ilona) férje, Babits Ildikó nevelőapja. Édesapja, id.