# data[].attributes.body
Tingueren una filla que anomenaren Franciszka i ella es pregutava perque revien tants diners ella li ho va explicar i visqueren tots feliços menys la mare de Helena que havia mort

# data[].attributes.body
Quant s'aclarix tot tots emigren de Polonia i Helena junt a la seua mare van a viure amb Casmir a Suissa i Casmir li demana que es case amb ella, ella acapta i es casen

# data[].attributes.body
Quant Casmir sen va abraça tan fort a Helena que pot sentir el batec del seu cor. Helena recorda que de xicoteta li va preguntar a sa mare com saver si estava enamorada sa mare li va dir que era una sensació que coneixeria i ara ja coneixia eixa sensació. Una estona mes tard els alemanys sen van anar i aixó significava que la guerra havia acabat tots estaven molt feliços i els van dir a tots que podien eixir del seu amagatall.

# data[].attributes.body
Velheim esta mal, es pensaven qe havia mort pero cada dia Franciszka anava a dir-li noticies que eren falses pero que poc a poc anaven fent-se veritat. Mai coincidien i ningú savia que hi havien altres persones amagades en la mateixa casa. Tots es jueus estaven morts a no ser que altres persones estagueren amagant a jueus com estaven fent elles. A Helena l'havien despedit de a fàbrica per a protegir-la. De vegades Casmir anava a visitar-la

# data[].attributes.body
Un dia Helena va arribar a casa i davant de l'estable hi havien tancs, ella es va possar molt trista perque havien tirat algunes pomes i branques. Els alemanys que estaven a la seua casa estaven en perill i Franciszka va tindre que parlar en el comandant per a que llevaren els tancs de ahí. Una setmana despres van llevar els tancs d'ahí. Havien bombardejat edificis.

# data[].attributes.body
Donen la notícia de que a alguns soldats els han de enviar a Russia pero com Velheim no volia va a casa de Francaszka i li demana que l'ajude, ella li diu que es pot amagar a l'altell i ahi es on pasa els dies, com que havia desaparegut, alguns soldats començen a buscar-lo pero Franciszka te una idea per a que pensen que esta mort i paren de buscar-lo, dies despres la Franciszka li dona la ordre de que ja pot baixar pero ell nota de seguida que ha estat plorant i Franciszka li ho diu i a Velheim encara que no coneixia a Damian no li pareixia be

# data[].attributes.body
Velheim fa veure que fa cas a les ordres que li diuen pero no fa cas a ningú. Un dia el comandant el crida per a dir-li que siga el seu escolta en un sopar que te. Allí ell es sentia com a casa i sempre que pot va a visitar a Franciszka i ella li diu que ell li recorda al seu fill Damian.

# data[].attributes.body
Velheim havia segut cuidat sempre  per  la seua iaia ja que sa mare no es volia fer carrec perque era actriu un dia quant ell era menut sa mare el va anar a visitar pero a ell no li agradava perque els animals corrien perill i fins que ella no sen anava no era feliç. Ell tenia el seu cavall que el cuidava hores i hores, un dia la seua iaia li diu que hauria d'anar a la guerra pero que no li tenia que passar res perque si ell moria ella tambe ho feia

# data[].attributes.body
en el dia han de ser molt silenciosos perque igual els pots sentir un veí pero un dia Mikolaj es constipa i quant estornuda hi havia un repartidor que amenaça a Franciszka en lo que el seu pare ix i actua amb normalitat li demana que necessita un xerop pre al seu fill i com ha de complir a seua paraula el dia de despres havia tornat el repartidor amb el xerop. La seua mare intenta ser imaginativa per a  Mikolaj. Franciszka continua comprant menjar pero demana que ho envolten en el diari en vegada de en una bolsa de paper perque si comprara el diari seria un poc sospitos ja que no sap llegir. Uns dies despres senteren de la notícia de Damian i es queden com si ells també haveren perdut un fill

# data[].attributes.body
Al seu pare el tiren de l’hospital on traballa i els obliguen a vendre-ho tot pero Franciszka continuava anant fins que un dia li pregunten que si els pot amagar ella es diu que no pero finalment fan un amagatall i es poden quedar

# data[].attributes.body
El pare de Mikolaj es metge i sempre que algú el veu li fa una reverencia. Els pares de Mikolaj es van coneixer quant el pare de la seua mare va dur al seu pare junt a sis alumnes a sopar a la seua casa . Sa mare sempre li esta contant la historia. El seu pare sempre li esta regalant vestits a la seua mare pero de vegades no li agraden i els ven. Un dia el seu pare estava llegint-los un fragment del seu diari de l'hospital on deia que els ous eren molt bons i el dia de despres estaven sa mare i ell comprant uns ous quant de sobte mentre estaven tornant a casa i hi havia una rinya i quant son pare es va enterar es va possar furiós perque els havia dit mes d'una vegada que no anaren al mercat aleshores la mare li va demanar a es sirvientes que buscaren a Franciszka es feren tan amigues que inclus Franciszka anava a la seua casa i un dia la vegeren preocupada ella els ho va contar i la seua mare li va donar dos vestits.

# data[].attributes.body
Un dia senten uns sorolls de uns camions i de gent gillant ells com savien que eren els mateixos camions que en el que va pujar Dawid desideixen amagar a Watler en un lloc i anar a un loc on ningú els poguera veure pero Biata comença a plorar i un soldat va i els pregunta si volien que s'embortara a Baita ells van dir que si despres anaren a casa de Franciszka ella els va acollir i es van amagar a l'estable on estan els cerdos anaven portant-los menjar i ells anaven inventant-se jocs per a no aburrir-se tant fins que un dia vegueren a Helena sentada en el seu arbre plorant i fins un rato despres  Franciszka els va dir que el seu germa havia mort i a tots els va conmoure molt.
Es pensave que sera per a poc de temps per ja portaven ahí mes d'un any

# data[].attributes.body
Un dia un home els cita al poble i els ofereix un treball, Dawid li diu al seu germa que potser siga mentira aleshores desideixen que vaja Dawid ja que Bronek ja hi tenia treball. El dia de despres van i puja al camió pero passa l'hora en la que tenien que tornar i no hi havien arribat i no es fins dies despres que no descobreixen que el camió havia segut bombardejat. Bronek despres intentava escapar-se demanant ajuda pero mai l'ajudaven fins que un dia cap a les 2 de la matinada va a casa e la Franciszka i ella desideix amagar a la seua familia

# data[].attributes.body
Cada dia la gent estava mes prima, estava mes desesperada i un dia Bronek la aguarda un tros de pastis per a el fill de la seua dona quant arriba la nit va a donar-li'l esperant a que s'ho menge pero se'l aguarda per a donar-li'n n poc a la seua amiga Sari

# data[].attributes.body
En septembre de 1941 el or es comença a acabar i els obliguen a anar a un lloc tancat amb filferro punxos. Bronek li diu a la seua dona que els faja un fals revestiment als abrics per a amagar diners .
Unaa vegada alli estaven buscant treballadors ja que estaven fent envtevistes de treball i a ell l'agafen pero al seu germa no

# data[].attributes.body
A Bronek el tiren de la granja on estava treballant i estan matant a tots els que son jueus i no porten l'estrella visible, ells es volen fer passar per cristians pero no poden. En meitat de tot aixó la dona del Bronek es queda embaraçada i li possen Biata que significa beneida

# data[].attributes.body
Un any despres el mon comença a canviar primer poc a poc i despres bruscament. El nom de Hitler comença a anar per el mon

# data[].attributes.body
Un dia sa mare els estava buscant dona fins que les va trobar Bronek es va quedar amb la germana major que ja s'havia casat i tenia un fill mentre que Dawid en la menuda. Un dia a mere es va despedir de Bronek perque tenia cacer encara que no ho havia dit

# data[].attributes.body
Un dia despres de que el seu pare haja begut es cau per un edifici de quatre pisos i com que Bronek estava a l'obra corre a ajudar-lo pero ja no es podia fer res per ell.
El mes dificil per a ell va ser contar-los-eu a sa mare i al seu germa que quant s'enteren comenven a plorar desconsoladament

# data[].attributes.body
Bronek recorda que ell i el seu germa Dawid sempre han estat molt units encara que Dawid sols li arribe a l'esquena, un dia el seu germa arriba amb el nas trencat i Bronek li pregunta que ha passat Dawid li ho diu i el dia de endespres Bronek va a l'escola i le trenca el nas al que li ho ha fet.

# data[].attributes.body
Un dia a casa de Helena va un home i els diu que Damian havia mort la seua mare s'intenta fer la forta encara que sap que esta trencada. Helena quant eixe home sen va ix de la seua casa i es senta a la pomera i comença a plorar recordant que una vegada la va protegir de que son pare la pegara en el cinturó, que no tornaria a sentir Lena que era com ell li deia i que mai el tornaria a veure. Quant Casmir es va enterar no va dubtar en anar al poble i pegar-li una abraçada a Helena sense dir cap paraula

# data[].attributes.body
Helena resava per a veure a Casmir. estava frustrada ja que estava atrapada entre el que tenia que fer i el que volia fer, un dia sa mare li va contar una historia  que en el fons sa mare li volia dir que estava compromesa a amagar als jueus.

# data[].attributes.body
Un dia la mare de Helena li diu que havien d'amagar a una altra person ja que estaven a punt d'enviar-lo a Russia, ella acepta i uns dies despres havien creat un codic per a que pogera baixar amb tranquilitat

# data[].attributes.body
Quant feia mes de dues setmanes despres de que el senyor Kovalsky sen havera anat, Helena rep un paquet de el senyor Kovalsky, dins hi havia un abric, bombons, mitges de niló, sabó i una carta, ella tota emocionada va a la seua habitació i llig la carta una i altra vegada. Un estona despres, busca un paper i li contesta.
Helena tenia por i no li podia enviar una carta a Casmir perque si no es sabria tot i les seues vides estarien mes en perill que ara

# data[].attributes.body
Uns dies abans de que el senyor Kovalsky se'n anar sa mare li diu que perque no inviten a sopar  a ell i al comandant ja que eren molt bons amics, Helena els invita i com que passen una bona estona despres de que el senyor Kovalsky sen anara el sopar amb el comandant es converteix en una costum i s'obliden de que estan possant la seua vida en  perill

# data[].attributes.body
La guerra dona sensació d’urgencia a la teua vida ja que hi ha morts per tot arreu i no saps si el seguent eres tu. En mig del caos Helena sent amor per el senyor Kovalsky pero un dia estaven soles al menjador Freda i ella i Freda li diu una cosa que no li agrada a Helena. Per la nit sa mare li pregunta que li havia passat ella li ho diu i la seua mare li diu que perque no lo ho pregunta directament al senyor Kovalsky. Quant torna d’Alemanya Helena li ho diu i ell es queda sorpres ja que no era veritat. El dia de despres Kovalsky despedeix a Freda i Helena no savia que Kovalsky estaria ten enfadat

# data[].attributes.body
Havien passat qutre anys desde que Helena coneixia al senyor Kovalsky pero tenia la sensació de aue es coneixien tota la vida, ell la feia sentir-se segura i feliç, una cosa que ella mai havia experimentat. Un dia estaven al restaurant de sempre i ell li diu que ell havia d'anar-se'n a Alemnya ja que el seu pare estava molt malalt, com que ell no es volia separar de ella li diu que si volia anar, pero com que amagava 3 families jueus en la seua casa no podia anar i es va inventar l'escusa de que tenia que ajudar a la seua mare. Aleshores ell li va dir que es compromtiren i així va ser, com que tothom savia que ells estaven compromesos a ella la trataven molt be. Ella estava desitjant qe la guerra acavara prompte

# data[].attributes.body
Per a Helena el senyor Kovalsky era la llum de la seua vida pero cada dia era més fosca. Ell tenia por. Un el senyor Kovalsky va descobrir que el comandant alemany de la zona s’havia casat feia poc i que la seua dona estava a Alemanya aleshores ordena un cotxe que l’arreplege i que la porte a Sokal de visita. Com que el propietari de l’hotel de la ciutat era el pare del senyor Kovalsky, va ordenar que a la seua habitació possaren flors, bombons i vi per a asegurar-sende que estaria comoda i contenta cuant vegera al seu home. El comandant estava euforic per veure a la seua dona i molt agrait amb el senyor Kovalsky. I així va ser com el senyor Kovalsky es va guanyar l’hamistat de l’home mes temut de Sokal

# data[].attributes.body
En 1941 en juny Hitler trenca el seu pacte amb Stalin. Els alemanys anavcen cap al riu i comencesn a perseguir als jueus de la mateixa manera que els russos persegueixen als polonesos, pero no discriminen a la gent, tracten als jueus igual de mal que si son rics o pobres. La gent es dona conter que els alemanys estan llevant la possibilitat als jueus de treballar i comprar, lo seguent seria la libertat. Agafen jueus a l’açar i els maten, cada vegada hi ha mes panic a la població.

# data[].attributes.body
Els russos han arribat i els polonesos estan conmocionats, ja que a cualsevol persona considerada una amanaça la maten o l’envien a campaments de treballs forçats. Els veïns es delaten un als altres. Ser pobre es un avantatge i al Helena i a la seua mare les han deixat tranquiles, al seu germa com es comsiderat un treballador de serveus basics tampoc corre perill. Com que el senyor Kovalsky esta ben connectat tampoc corre ningun perill. Viuen en un mon on ser innecessari, insignificant o estaguent ben connectat es la millor forma de sobreviure.

# data[].attributes.body
Alemanya havia envait Polònia. Com que Helena no entenia  aixó de la guerra li ho pregunta al senyor Kovalsky i ell li diu que Gran Bretanya j França hi havien declarat la guerra. El mon vol pensar que Hitler era un bon home. Hitler havia fet una aliança amb Stalin per a repartir-se Polònia

# data[].attributes.body
Ara abans d’anar a treballar es preocupa per la seua apariencia, sopen junts mes d’un dia a la setmana, espera impacient l’hora de tornar al treball i cada vegada que el senyor Kovalsky torna de viatge li porta un regal per a que sapiga he ha pensat en ella pero com que ella no li pot fer ningun regal de vegades li porta un plat alemany que ha fet la seua mare. Helena es trova feliç encara que no es moment perque el mon esta agitat, tothom esta molt nervios ja que hi havia gent que dia que hi havien nazis a Polonia. Pero l’unica persona que coneix que porta aquesta situació en calma es el senyor Kovalsky

# data[].attributes.body
Finalment l’agafen a ella. La pomera que li va donar en germa esta plena de flors i quant fa un poc d’aire le entra la fragancia per la finestra. Una vesprada el senyor Kovalsky li va preguntar si volia anar a sopar amb ell i quant acavaren de parlar de treball ell li va contar la historia de la seua familia. Una estona mes tart ella comença a sentr unes coses per ell pero que esncara son desconeguts per a ella

# data[].attributes.body
Helena va veure al diari de la zona que hi anunciaven una feina perva ser la secretaria del director general d’una fabrica de roba. Sa mare li aconseja que vaja i li aconsegeix un vestit de color crema i fet de llana suau, era sencill pero bonic, que sols es podia comprar la gent rica. Una vegada alli li fan una pregunta que contesta una cosa que no s’esperaven i ella els diu el perque triaria els diners en vegada de la bellesa i avans d’eixir somriu com li havia dit sa mare

# data[].attributes.body
Quant sen anaren no agafaren res seu pero la mare va ser suficientment llesta per a agafar uns pocs diners del seu salari. Amb eixos diners la mare va comprar una caseta amb una poca de terra per a cuidar gallines a la seua ciutat natal Sokal. Una ciutat molt petita que a l’estiu hi ha un ambient de tranquilitat i calma. Pero al poble hi han tres comunitats: la ucraïnesa, la polonesa i la jueua. Els ucrainesos no confien en els polonesos, els polonesos no confien en els ucrainesos i ningun de els dos confien en els jueus. Quant Helena cumpleix 17 anys Damian li porta una pomera per a que puga menjar les pomes que vuiga i no l’haja que esperar

# data[].attributes.body
Una vegada sa mare va veure com un ocell es va possar a la finestra i va pensar: com es que un ocell es lliure de volar on vuiga i nosaltres açí ens quedem. Aixo va fer que sa mare es replantejara tornar a Polonia per a començar una nova vida. Com que Damian ja tenia 18 anys i Helena 16 ja podien triar en qui anar i com que mai s’havien sentit prop del seu pare triaren anar amb la seua mare. Les ultimes paraules del seu pare van ser: si sen aneu no torneu.

# data[].attributes.body
Helena no savia si la mare havia estimat alguna vegada al seu pare i pensa que l’amor no es una cosa que la gent valore. Constantment Damian i ella tenen por de que son pare li pegue a sa mare ja que com en mes menuda tenen por de que ixca molt malparada.
Tal i com pensava el seu pare Hitler va guanyar les eleccions i uns mesos despres fa una llei proivint que es frtmen nous partits

# data[].attributes.body
Helena pensava que totes les families eren iguals, que el pare es casava en la mare per a tindre algú que li faja el menjar i netege a casa, que els xiquets tenien por del seu pare, que els pares i les mares no es volen encara que si que sap que hi han families que si que es volen. Un dia quant sa mare torna de treballar talla una poma que li havien donat i quant Helena va a agafar un  tros el pare li pega un colpet a la ma insinuant que la vol ell. La setmana de despres la mare sols trau la poma quant el pare esta dormint

# data[].attributes.body
Es de Polonia pera vivia a Alemanya fins que uns quans anys despres decideix tornar a Polonia per a començar una nova vida junt als seus fills Damian i Helena

# data[].attributes.body
Te 18 anys i sempre ha viscut a Alemanya junt als seus pares i la seua germana fins que un dia junt a la seua mare i la seua germana emigren cap a Polonia el pais natal de la seua mare per començar una nova vida

# data[].attributes.body
Te 16 anys, desde xicoteta ha viscut en Alemanya pero un dia desideix anar amb la seua mare i el seu germa a Polonia per a començar una nova vida

# data[].attributes.body
Helena
Franciszka
Damian
El pare
El senyor Kovalsky o Casmir