# data[].attributes.attachment_link.title
2Kokkuvõte EKHK töörühmade tööst [Automaatselt salvestatud]

# data[].attributes.attachment_link.title
Lühikokkuvõte Eesti kultuuri ja hariduse kongressi Viljandis toimunud hariduspäev2

# data[].attributes.body
17. Koduõpe
17. Koduõpe
KODUÕPPE TÖÖTUBA. KAIRE KAUR-DANIEL
FOOKUS: teadlikkuse tõstmine koduõppe võimalusest, koduõppe sisu ja tähenduse avamine ning parema koostöö loomine koolide ja koduõppeperede vahel.
Põhiseaduses on ette nähtud, et laste hariduse valikul on otsustav sõna vanematel. Kuidas tõsta lastevanemate teadlikkust sellest õigusest? Kas ja kuidas aitab kool kaasa vanemate prioriteetsuse tagamisel lapse hariduse üle otsustamisel?
Koduõppeseadus võeti Eestis vastu 1992.a. Hetkel reguleerib Eestis koduõpet 01.09. 2008 jõustunud koduõppe kord, mille järgi võib koduõppel haridust omandada põhikooli lõpuni.
2018/2019 õa on põhihariduse statsionaarses õppes koduõppel 487 õpilast, neist 148 õpilasel on rakendatud koduõpe tervislikel põhjustel ja 339 on koduõppel vanema soovil, neist omakorda 118 õpilasele on märgitud erivajadusena õppimine väisriigis. (teabenõue: Haridusministeerium , 23.11 2018)
Arutlusel olid järgmised küsimused: Millised ootused on koduõppele? Mida eeldab ja ootab see otsus vanematelt? Milliseid ühisjooni leidub uue õpikäsituse ja koduõppe vahel? Kas haridustöötajatel on põhjust muretseda sotsialiseerumise pärast? Mida on koduõppel ühiskonnale?
Arutelu käigus leiti ka vastused. 
Koduõpe on hea näide sellest, kuidas haridussüsteem võimaldab individuaalset õpiteed ja ennastjuhtivat õppimist. Koduõpe küll eristub, aga ei vastandu haridussüsteemi osana koolile. Fookuses on isiksuslik kasv ja areng ning selline õpikorraldus soodustab üldpädevuste kujundamist. Koduõpe võimaldab paindlikku ja ratsionaalset ajakasutust, varajast eneseleidmist ja eneseteostust (nt huvihariduse jaoks jab rohkem aega)
Koduõpe loob tingimused:
Lapse terviklikuks kasvuks ja arenguks
Vastutustundliku ja otsustusvõimelise ühiskonnaliikme kujunemiseks ( vanema eeskuju vastutuse võtmisel)
Võimaldab märgata, välja kujundada ja süvendatult tegeleda annetega
Mõtestatud ja praktiliseks elulähedaseks õppeks
Suuremaks valikute võimaluseks õppekorralduses, rohkem autonoomiat (sellest tulenevalt motivatsiooni tõus, tõhusam õpe)
Sensoorselt ülitundlikule lapsele sobivaks õpi- ja suhtekeskkonnaks)
Võimaldab paremini leida oma mentori ( meistri-selli suhe)
Eri vanuses ja kultuuriliselt erinevate inimestega suhtluskeskkonnaks, sh põlvkondade vahelisteks suheteks

Ettepanekuks on haridusstrateegia kaudu avada koduõppe sisu ja tähendust, sest koduõpe on elujõuline ja jätkusuutlik valik nendele vanematele, kes otsivad alternatiivset võimalust tavapärasele koolile.
30. Kehaharidus
30. Kehaharidus
11. Kas praegune kasvatusteadus vastab Eesti (tuleviku) vajadustele? Esile kerkinud teemad: kooli, kui nähtuse ümbermõtestamine; hariduse valdkonna mõistete ja arusaamade ühtlustamine, mis peaks haridust ühendama. Kuidas kaasata haridusse olemasolev ressurss nt huviharidus, muuseumid, formaalharidus. Valikuvõimalus koolis
11. Kas praegune kasvatusteadus vastab Eesti (tuleviku) vajadustele? Esile kerkinud teemad: kooli, kui nähtuse ümbermõtestamine; hariduse valdkonna mõistete ja arusaamade ühtlustamine, mis peaks haridust ühendama. Kuidas kaasata haridusse olemasolev ressurss nt huviharidus, muuseumid, formaalharidus. Valikuvõimalus koolis
6. Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused
6. Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused
Elin Ots, Edgar Roditšenko
14. Muutunud lapsepõlv
14. Muutunud lapsepõlv
27. Lapsevanem tuleviku Eesti vaimsuse kujundajana.
27.  Lapsevanem tuleviku Eesti vaimsuse kujundajana.
1. Lapsevanem on võtmeisik oma lapse arengukeskkonna kujundamisel.
2. Et lapsevanem saaks vastutada selle arengukeskkonna loomise eest, peab tal olema  keskkonna kujundamisel otsustajate seas.
3. Lapsevanem otsustajan peab olema haritud ja pädev.
4. Eesti riik vajab lastevanemate riiklikku koolitusprogrammi!, mille märksõnadeks on suhtlemisvõimekus  (konfliktijuhtimine) ja kollegiaalne juhtimine.
5. Kooli õppekavas on vaja pöörata sisulist tähelepanu suhtlemisõppele (konflikti- ja kollegiaalsele juhtimisele), et valmistada ette uut põlvkonda lapsevanemaid.
📎 Photo
22.„Formaalse ja mitteformaalse hariduse ...
22.„Formaalse ja mitteformaalse hariduse ...
2. Lõimuv kool
2. Lõimuv kool
Õmblusteta haridus, takis
Õmblusteta haridus, takistusteta haridus- ja kultuurikorraldus
Õmblusteta haridus, takistusteta  haridus- ja kultuurikorraldus
Vaheseinad ja takistused:
Kultuuri- ja hariduskorraldus liiga eraldi (eri ministeeriumid);
rahastamine- ja omandisuhted koolidel erinevad;
huvikoolide võimalusi integreeritakse pk. õppekavasse vähe, selle tase omavalitsuseti erinev, probleem, kui lapsed liiguvad;
puudub võimalus teha koolide vahelisi ühisõppekavasid - noortel vaid standardvalikud;
kutsekoolist kõrgkooli liikumine takistatud, paljudel vajalikel suundadel rakenduskõrghariduslikke õppekavu pole; bakalaureuses praktikaosa hoopis väike, inimesed raiskavad aega, kui enne reaalsele tööturule jõudmist peavad veel pärast ülikooli kutsekooli tulema, et tegelikult ametiks valmistuda.
LAHENDUSED:
Üldised: õppekavad paindlikumaks;
seadused haridustasemeti; ministeeriumis ka osakonnad haridustasemeti; keskharidustase riiklikuks;
põhikooli õppekavad mitmekülgsemaks, paindlikuks, huvihariduse lõimimine sinna;
keskharidus kohustuslikuks;
keskharidustasemel alusmoodulid sarnased vähemalt aasta või isegi kaks ja seejärel spetsialiseerumine akadeemilisemaks või kutseõppeks 1-2  viimast aastat. Ühisõppekavad gümnaasiumide ja kutsekooide vahel;
Igaühel individuaalse õpitee võimalus, ollakse mitte koolis, vaid õppekaval;
keskhariduse õppekavade suurem varieerumine ka tasemeti;
kutsehariduse gümnaasiumijärgsed õppekavad kasvavad vajadusel üle rakenduskõrghariduseks, kuhu saab edasi liikuda;
õpitulemusi kirjeldada õpiväljundite kaudu.
10. Raamatukoguta kool? Kooliraamatukoguhoidjate osa õpilaste toetamises
10. Raamatukoguta kool? Kooliraamatukoguhoidjate osa õpilaste toetamises
KEHAHARIDUS 1
KEHAHARIDUS 1
Eestis on mitmetes hariduse baasdokumentides (näit. Põhikooli Riiklik Õppekava; Gümnaasiumi Riiklik õppekava; Eesti haridusstrateegia 2012-2020; Eesti elukestva õppe strateegias 2020) sisse kirjutatud sõnad „loov mõtlemine“ „loovuse arendamine“ jne, aga puudub nende eesmärgipärane sisu. Selleks, et õpetaja ja õpilane julgeksid välja öelda oma uudseid mõtteid, tunneks rõõmu loovast eneseteostusest peab olema tagatud koolijuhtidele ja õpetajate hariduses loovuse alaste teadmiste ja pädevuste õpetamine, laiemalt vajame „loovhariduse strateegiat“.Töötoas püstitatud küsimused ja lahendused 1. Kes, mis toetab ja inspireerib sinu erialase loovuse avaldumist jaeneseusku, et sa oled loov? Mida/ keda selleks on vaja? • Õpetaja mõtete, ideede aktsepteerimine kolleegide ja juhtkonna poolt• Õpetajale endale meeldib see, mida ta teeb, õpetajal endal on koolis huvitav• Õpetaja enesereflektsioon: jah, ma olen loov, ma olen ideede väljamõtleja • Õpilaste sära silmades juba tunni alguses: „mida me täna teeme?“ 2. Milliseid teadmisi ja oskusi vajab õpetaja õpilaste loovuse arendamiseks? Kuidas/ kes teda selles aitab? Millised on õpetaja võimalused oma ainetunnis õpilaste loovuse arendamiseks?• Õpetaja koolitus ülikoolis: teadmised loovusest ja loovust arendavad tegevused, mis annavad õpetajale teadmise, enesekindluse enda loovusest• Õpetajate loovate tegevuste, praktikate vastastikune jagamine• Õpetajale üks päev kuus enda loovuse „toitmiseks“, vaheaasta enda loovuse arendamiseks3. Kuidas viia riiklikesse ja koolide õppekavadesse sisse igale kooliastmele vastav konkreetne loovuspädevus? • õpetajate ja õpilaste loovuse alased teadmised,• loovust arendavad ülesanded, tegevused, projektid (väljatöötamine ja rakendamine),• õpetajate loovuse hoidmine ja arendamine?
Eestis on mitmetes hariduse baasdokumentides (näit. Põhikooli Riiklik Õppekava; Gümnaasiumi Riiklik õppekava; Eesti haridusstrateegia 2012-2020; Eesti elukestva õppe strateegias 2020)  sisse kirjutatud sõnad „loov mõtlemine“ „loovuse arendamine“ jne, aga puudub nende eesmärgipärane sisu.  Selleks, et õpetaja ja õpilane julgeksid välja öelda oma uudseid mõtteid, tunneks rõõmu loovast eneseteostusest peab olema tagatud koolijuhtidele ja õpetajate hariduses loovuse alaste teadmiste ja pädevuste õpetamine, laiemalt vajame „loovhariduse strateegiat“.Töötoas püstitatud küsimused ja lahendused 1.	Kes, mis toetab ja inspireerib sinu erialase loovuse avaldumist jaeneseusku, et sa oled loov? Mida/ keda selleks on vaja? •	Õpetaja mõtete, ideede aktsepteerimine kolleegide ja juhtkonna poolt•	Õpetajale endale meeldib see,  mida ta teeb, õpetajal endal on koolis huvitav•	Õpetaja enesereflektsioon: jah, ma olen loov, ma olen ideede väljamõtleja •	Õpilaste sära silmades juba tunni alguses: „mida me täna teeme?“ 2.	Milliseid teadmisi ja oskusi vajab õpetaja õpilaste loovuse arendamiseks? Kuidas/ kes teda selles aitab?  Millised on õpetaja võimalused oma ainetunnis õpilaste loovuse arendamiseks?•	Õpetaja koolitus ülikoolis: teadmised loovusest ja loovust arendavad tegevused, mis annavad õpetajale teadmise, enesekindluse enda  loovusest•	Õpetajate loovate tegevuste, praktikate vastastikune jagamine•	Õpetajale üks päev kuus enda loovuse „toitmiseks“, vaheaasta enda loovuse arendamiseks3.	Kuidas viia riiklikesse ja koolide õppekavadesse sisse igale kooliastmele vastav konkreetne loovuspädevus? •	õpetajate ja õpilaste loovuse alased teadmised,•	loovust arendavad ülesanded, tegevused, projektid (väljatöötamine ja rakendamine),•	õpetajate loovuse hoidmine ja arendamine?        
Elumängu metoodika - 3
Elumängu metoodika - 3
Milline haridussüsteem peaks olema, et ta arendaks punktis 1 loetletud omadusi? Ja (ringid ümber) punkid millest võiks praeguses süsteemis alustada?
Elumängu metoodika - 2
Elumängu metoodika - 2
Milline oleks ühiskond 100 aasta pärast, kui kõikidel inimestel oleksid punktis 1 loetletud omadused.
26. Elumängu metoodika - 1
26. Elumängu metoodika - 1
Milliste omadustega inimene võiks tulla välja haridussüsteemist.
31. AINUS NOORTE TÖÖTUBA
31. AINUS NOORTE TÖÖTUBA 
“Eelduste loomine inimliku läheduse kujunemiseks koolis“ 

Selles töötoas keskendume pimeduses veedetavale vaikushetkele, inimeseks olemisele tema kõige loomulikumal moel ning piiridest vabanemisele läbi silma vaatamise. Põhifookus on sellel, et (1) vaikuses ja pimeduses puhkab inimene rohkem kui tavalises kodu- ja koolikeskkonnas ning aja maha võtmine aitab taas leida iseennast; (2) hirmudest vabanemine muudab inimese enda ja teistega siiramaks ning vabamaks ja (3) teisele inimesele silma vaatamine kasvatab enesekindlust ja loomupärasust. 
Oodatavaks tulemuseks oli see, et inimene tunneb ennast pärast vaikuses iseendaga veetmist rohkem kohal olevana, rohkem vabana ja oskab oma emotsioonidega paremini toime tulla. 
See sai ka 100-protsendiliselt täidetud: inimesed tundsid kergendust, stressitase vähenes, avastasid enda kui vaimse olendi kohta mitmeid uusi külgi, mõni tundis esimest korda kongressil, et aeg läks asja ette ning sellised vaikushetked-inimeseks olemise hetked peab kindla peale koolidesse sisse tooma.

KEHAHARIDUS 2
KEHAHARIDUS 2
Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused
Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused
 
 
Milleks on vaja religiooniõpetust? 


Kultuuriline järjepidevus 

 
Mailis Reps (24.11.2018): „Me kanname kultuuri järjepidevust läbi hariduse“. Eesti religioosne kultuur on paratamatult osa Eesti kultuurist, seega on kultuuri järjepidevuse kandmise võimaldamiseks vajalik haridussüsteemis luua võimalused mh religioosse kultuuri järjepidevuse kandmiseks. Eesti muinasusundi ja kristluse tundmine ja mõistmine on hädavajalik eeldus Eesti omakultuuri väärtustamisel, hoidmisel ja edasiarendamisel, lähtudes eelkõige Johannes Käisi propageeritud printsiibist „lähemalt kaugemale“. Kui inimene teab, kust ta tuleb, oskab ja suudab ta paremini määratleda seda, kes ja kus ta on. 

Eraldi tähelepanu peaks pöörama religiooni ja kultuuri, eelkõige kaunite kunstide vaheliste seoste avastamisele. Kirikumuusika, sh orelimuusika tundmine ja väärtustamine seob meid Euroopa vaimse ühisruumi ja kultuuriga ning aitab hinnata esivanemate kultuurilist pärandit. Eesti kultuuriruumis on vaimulik orelimuusika ja vaimulik koorimuusika olulisel kohal. Koorimuusikal on teeneid lausa meie riiklik vabaduse ja iseseisvuse saavutamisel. Laulupidude traditsioon aitas kanda eneseväärtustamist ja vabadusiha ka läbi nõukogude aja. Orelimuusika seob meid lääne kultuuriruumiga ning Eestis on meil ca 200 orelit. Sellist pilliparki elaniku kohta on maailmas vähe leida, iga pill vajab mängijat st kedagi, kes kannab hoolt tema eest. Kui pilli ei mängi, see hävib. 

                                               

Identiteediloome 

 

Humanitaarteadlaseks, aga laiemalt üldse humanitaarselt haritud inimeseks ei ole üldse võimalik saadagi ilma religioosse teadmuspagasita. Igas valdkonnas sh religiooniteaduses tuleb omandada baasharidus. See on vajalik mh ka igasuguseks mõistlikuks  suhtlemiseks teiste haritud inimestega. Ilma selleta jääks noorel inimesel üks suur osa maailmast avastamata ja tähelepanu alt välja. Inimese identiteet, selle avastamine, mõistmine ja seostamine on väga seotud religiooniõpetusega. 

 

Pragmaatiline põhjendus 

 

Kuna pluralistlikus ühiskonnas, sh Eestis on religioosne maastik väga kirju, erinevate religioossete praktikate ja nende järgijate arv järjest kasvab, siis vajavad noored inimesed teadmuspõhist ja süsteemset arusaama religioonist, et teha selles valdkonnas vastutustundlikke valikuid. Teabe edastamine põhjendusena tänapäeval ei toimi, kuna teavet on piisaval leida eelkõige tänu e-võimalustele. Samas on esile tõusnud järjest süvenev vajadus juhendaja-nõustaja-õpetaja järele, kes teabeküllasuses oskaks anda juhatust ja nõu. Seega on muutunud järjest olulisemaks kriitiline teabehindamine ning (eelkõige meediapõhiste) tavateadmiste ja eelarvamuste teaduspõhine kriitika (teadmiste autentsuse, koherentsuse ja kontekstuaalsuse küsimus). Seega aitab religiooniõpetus 

-       inimestel ära tunda soolapuhujaid ja võidelda kergeusklikkuse ja esoteerika vastu 
-       alandada õpilaste stressi (täna iga 6. õpilane käinud psühhiaatri juures), kuna 
o   Vähendab noore pidetust 
o   Suurendab tema kuuluvustunnet 
o   Suurendab tema seotusetunnet 
-       suurendada sallivust teistsugususe vastu ning vähendada viha ja põlgust võõra ja teistsuguse suhtes, kuna religiooni ja selle avaldumisvormide tundmine ja mõistmine muutub globaliseeruvas maailmas kultuuride vahelise dialoogi ja koostöö edendamisel järjest olulisemaks. Seda toetavad mitmed uuringud näit 2006.–2009. aastal toimunud, Euroopa 14–16-aastasi õpilasi hõlmanud uuring (Shihalejev, O., 2012), mille tulemusena selgus, et 
o   enamuse kooliõpilaste jaoks on religioon tundmatu ja võõras valdkond 
o   Enamus uuringus osalenud noori ei olnud negatiivselt häälestatud 
o   Mitmed eelarvamused religiooni suhtes püsivad seda elujõulisemana, mida vähem on teadmisi religioonist ja kokkupuuteid usklike inimestega 
o   Eesti noored teavad religioonist vähem ja on negatiivsemalt häälestatud 
o   Tulemused erinesid oluliselt religiooniõpetust mitteõppinute ja seda ainet õppinud õpilaste lõikes. Noored, kes polnud religiooniõpetust õppinud, nõustusid enam väidetega, mis väljendasid äärmiselt negatiivseid üldistavaid suhtumusi usklikesse ja religiooni. 
o   Selgelt avaldusid tendentsid, et aine õppimine muudab õpilased tolerantsemaks. Religiooniõpetusel oli oluline roll hoiaku kujundamisel, et ühiskonnas esinevad usulised erinevused ei ole mitte üksnes paratamatud ja normaalsed, vaid ka huvitavad. 
o   religioonialaste õpingute olulisust hindasid eriti kõrgelt usulise taustaga õpilased. 
-       toetada usuvabaduse rakendamise printsiipi, andes õpilasele põhjendatult võimaluse otsustada oma usu või uskmatuse üle. 

Religiooniõpetus toetab ühtlasi tõhusalt RÕK üldosa täitmist ning eelkõige väärtuskasvatuse ning enesemääratluspädevuse ning kultuuri ja väärtuspädevuse kui oluliste üldpädevuste saavutamist. 

 

 

17. Koduõpe
17. Koduõpe
Koduõppe töötoa fookuses oli teadlikkuse tõstmine koduõppe võimalustest ja koduõppe sisu ning tähenduse avamine. Soovime paremat koostööd koolide ja koduõppeperede vahel. 

Koduõpe loob tingimused:
lapse terviklikuks kasvuks ja arenguks;
vastutustundliku ja otsustusvõimelise ühiskonnaliikme kujunemiseks (vanema eeskuju vastutuse võtmisel);
võimaldab märgata, välja kujundada ja süvendatult tegeleda annetega;
mõtestatud ja praktiliseks elulähedaseks õppeks, 
suuremaks valikutevõimaluseks õppekorralduses, rohkesti autonoomiat (sellest tulenevalt motivatsiooni tõus, tõhusam õpe);
sensoorselt  ülitundlikule lapsele  sobiva õpi- ja suhtekeskkonnaks ( sobiv kogus ja intensiivsus);
võimaldab paremini leida oma mentori (meistri ja selli suhe);
eri vanuses ja kultuuriselt erinevate inimestega suhtlemiskeskkonnaks, sh põlvkondade vahelised suhted.
Koduõpe on hea näide sellest, kuidas  haridussüsteem võimaldab isikustatud õpiteed. Koduõpe eristub, aga ei vastandu haridussüsteemi osana koolile.

Koduõpe toetab tähenduslike suhete  hoidmist ja loomist perega, eakaaslastega, kogukonnaga jne.

Koduõpe võimaldab paindlikku isikustatud õpet, ratsionaalset ajakasutust,  varajast eneseleidmist ja eneseteostust võimaldava n: huvihariduse jaoks jääb aega rohkem.

Koduõppe fookuses on isiksuslik kasv ja areng ja õppekorraldus soodustab  üldpädevuste kujundamist.


18.Millisena tahame näha maakooli homme
18.Millisena tahame näha maakooli homme
15 Loovus koolis Õpilaste
15
Loovus koolis
Õpilaste loovuse „päriselt“ arendamine koolis
📎 Document
5. Enesekindel ja professionaalne õpetaja
5. Enesekindel ja professionaalne õpetaja
Fookus: Õpetaja autonoomia suurendamine ning õpetaja agentsuse toetamine. Õpetaja kutse - litsents või luksus.
8. Millist kõrgharidust Eesti vajab?
8. Millist kõrgharidust Eesti vajab?
Märksõnad, mis jäid kõlama töötoas „Millist kõrgharidust vajab Eesti?“
1.      Kõrgharidus on muutunud massihariduseks. Olles seisukohal, et mida rohkem haritud inimesi on ühiskonnas, seda parem, tuleb siiski möönda, et massikõrgharidus on kaasa toonud kõrghariduse kvaliteedi languse. Kõrghariduse prestiiž õppijate seas on langenud, kõrgharidust ei võeta enam nii tõsiselt. Tasuta kõrgharidus on kaasa toonud selle, et üliõpilasel puudub vastutus, vastutab ainult õppejõud, kellel on väike palk, suur koormus ja stress. Mõlemad kokku ei saa olla eelduseks hea kõrghariduse saavutamiseks. 
2.      Fookus on ülikoolidel kaduma läinud. Riigi huvi on kaduma läinud. Kõrgkoolid toimivad turumajanduse ja omavahelise konkurentsi kontekstis, riik ei sea neile prioriteete ega taga ka tellimust. Sellest on tulenenud ka ingliskeelsed õppekavad – osalt rahalistel põhjustel, selle kaudu saab ülikool tulu teenida; teisalt demograafilistel eesmärkidel, et saaks õppekavu avada. Kus on riigi fookus, mida nad ülikoolidelt ootavad? Kuidas luua selline süsteem, et oleks nii Eesti jätkusuutlik areng kui ka rahvusvaheline konkurentsivõime.
3.      Eesti jätkusuutlikkus. Kui doktoriõpe on ingliskeelne, ei kasva peale ka õppejõude, kes suudaksid õpet anda eesti keeles näiteks bakalaureusetasemel. Ülokoolide eesmärk peaks olema peale kasvatada ka rahvuslikku intelligentsi ning erialaspetsialiste. 
4.      Kas ja kuidas toimub kõrghariduses väärtusõpetus? Teadmised põhinevad või on tihedalt seotud kõlbeliste väärtustega. Kui väärtussüsteemid kaovad, siis ei saa ülikool enam olla võimalik ning kultuurne ühiskond jätkusuutlik. 

Ettepanekud:

1.      Riik ja ülikoolid peavad leidma oma fookuse ja seadma selged eesmärgid, mida kõrgharidus peab täitma ja mille suunas liikuma. Tagada tuleb eestikeelne kõrgharidus kõigil astmetel ning siduda ka välisüliõpilased eesti kultuuriga. 
2.      Tasuta kõrgharidus tuleks asendada stipendiumipõhise kõrgharidusega, kus stipendiumilepingus saab määratleda ka üliõpilase kohustusi ja vastutust – näiteks arstidel 5 a jooksul pärast lõpetamist Eestis töötada vmt. 
3.      Doktoriõpe võiks jaguneda akadeemiliseks ja rakenduslikuks ning rakenduslik doktorikraad peaks olema nii ministeeriumide kantsleritel ja nõunikel jne, kes peavad vastu võtma sisulisi otsuseid. Rahvusteadused peaksid olema eriolukorras. 
4.      Alus-, põhi- ja gümnaasiumihariduses pöörata suuremat tähelepanu nn varjatud õppekavale, mis annab lastele väärtushinnangud eluks ning harjumuse osaleda kultuuris (kultuuriharjumuse).
 

3. Võimestav kool
3. Võimestav kool

Võimestava kooli tegurid: 
1.    Riigi poliitiline tahe ja võimestaja võimestamine 
Õmblusteta õppe sisu sõnastada ja kaotada piirangud (õpilane õpib mitmes koolis korraga, piisav ajaressurss 
Õpetajaid võimestav juht 
 
2.    Eesmärkide seadmise oskus 
Edasiside 
Tagasiside 
Eneseanalüüs 
Eelhindamine (enesehindamine) 
Vahe-eesmärgid 
Eesmärgi seadmine 
Eneseregulatsiooni toetamine (valjult mõtlemis emeetod) 
Enese tunnustamine 
 
3.    Võimestatud õpetaja 
Särasilmne ja tark õpetaja 
Omakasupüüdmatu õpetaja 
 
4.     Võimestav süsteem 
Uus eriala: ÕPPE LOGISTIKUD, kes traageldavad kokku õmblusteta õpet 
Süsteemsus 
 
5.    Füüsiline õpikeskkond 
Füüsiline keskkond peab olema võimestav 
Avatud ruum, samas individuaalsed õpinurgad 
Õppevahendid 
Inspireeriv füüsiline keskkond 
 
6.    HÜVI = huvi + hüvitus 
 
7.     Julgus eksida 
Eksimuste mittekartmine 
Ebakindlusega toimetulek 
 
8.    Usaldus 
Teadlik lapsevanem 
Koostöö – kool, kodu, kogukond 
Õpilase usaldamine koolielu praktilisel korraldamisel 
Usaldus: õpilane-perekond, lapsevanem-õpetaja-direktor-kogukond-HTM-koolipidaja-?-? 
 
9.    Metoodika ja soovitused 
Õpilase õiguse võime austamine (võime omada õigusi ja kanda kohustusi) 
Esiplaanil õpilase tugevused 
Laps vajab abi ja kaitset koolis, kodus ja ühiskonnas jne 
Õpilas eripärast lähtumine 
Loomulik õppimine-õpetamine 
Oskus küsida – julgus, formuleerimine 
Arvestuslik hindamine 
Arengukiiruse arvestamine õpetamisel 
Head, usaldusväärsed soovitused, õpetussõnad 
Loovuse arvestamine ja hindamine 
Rohkem praktilisust ja elulisust (tean, milleks mul on seda vaja) 
Õppekava lõimumine 
Õppe seotus eluga 
Tuua loovtööd varasemaks 
Keha ja vaimu tasakaalustamine
 
10. Valikute andmine õpilastele-  vastutuse andmine õpilasele 
Individuaalsed valikud 
Põhikooli rohkem valikuid õpilasele 

11. Õiguslike piirangute mahavõtmine, et muutused koolis saaksid toimuda
N: Tänane õppekava on liiga ülepaisutatud
Hirm
Raha 

 
 
Õmblusteta haridus, takistusteta haridus- ja kultuurikorraldus
Õmblusteta haridus, takistusteta  haridus- ja kultuurikorraldus
Vaheseinad ja takistused:
Kultuuri- ja hariduskorraldus liiga eraldi (eri ministeeriumid);
rahastamine- ja omandisuhted koolidel erinevad;
huvikoolide võimalusi integreeritakse pk. õppekavasse vähe, selle tase omavalitsuseti erinev, probleem, kui lapsed liiguvad;
puudub võimalus teha koolide vahelisi ühisõppekavasid - noortel vaid standardvalikud;
kutsekoolist kõrgkooli liikumine takistatud, paljudel vajalikel suundadel rakenduskõrghariduslikke õppekavu pole; bakalaureuses praktikaosa hoopis väike, inimesed raiskavad aega, kui enne reaalsele tööturule jõudmist peavad veel pärast ülikooli kutsekooli tulema, et tegelikult ametiks valmistuda.
LAHENDUSED:
Üldised: õppekavad paindlikumaks;
seadused haridustasemeti; ministeeriumis ka osakonnad haridustasemeti; keskharidustase riiklikuks;
põhikooli õppekavad mitmekülgsemaks, paindlikuks, huvihariduse lõimimine sinna;
keskharidus kohustuslikuks;
keskharidustasemel alusmoodulid sarnased vähemalt aasta või isegi kaks ja seejärel spetsialiseerumine akadeemilisemaks või kutseõppeks 1-2  viimast aastat. Ühisõppekavad gümnaasiumide ja kutsekooide vahel;
Igaühel individuaalse õpitee võimalus, ollakse mitte koolis, vaid õppekaval;
keskhariduse õppekavade suurem varieerumine ka tasemeti;
kutsehariduse gümnaasiumijärgsed õppekavad kasvavad vajadusel üle rakenduskõrghariduseks, kuhu saab edasi liikuda;
õpitulemusi kirjeldada õpiväljundite kaudu.
4. Haridus ja tööturg
4. Haridus ja tööturg
 Õmblusteta õpikeskkond
1. Erialavaliku edasilükkamine, et tehtaks küpsemaid ja teadlikumaid valikud;
2. Otsustav on üldainete staatus, lõimimine ei soodusta üldharidusbaasi tugevdamist 
3. Ettevõtete / SMEde konsortsiumid töökohapõhise õppe "tugiisikute" rakendamisega 
4.Potentsiaalsete töökohtade kadumise tõttu rakendada "ennetav koolitamine"
5. Segregeerimismehhanismide "lõhkumine" (soolised, haridusvalikutega seotud)
6. Gümnaasiumiharidus, koos teatud kutseõppe või kõrghariduse moodulite/osaga  
  
Haridusvalikud 
1 See, et inimesed otsustamine lükata hilisemaks (16 -> 19) eluaastele on OK. Kõrgema haridustasemega inimesed tööturul paindlikumad
2. Vajalik tagada tugi neile nooretele, kes lähevad otse tööturule
3. Seadusandlus peab soosima ettevõtjaid,  kes võtavad tööle noore vanuses 16-18
4. Gümnaasiumi õppekavad peavad muutuma. Suurem õpetajate ja õppeainete integratsioon
5. Gümnaasium, aga võimalik ka, et põhihariduse lõpp peaks minema moodulõppele.
6. Kui suureneb õpetaja vastutus, siis sellega peab lisaks materiaalsete kindlusele lisanduma ka tugiteenused kooli sees. Õpetajat ei tohi jätta oma vastutusega üksi.
7. Täna mitmed hoovad eri tasandite ( kutse ja gümnaasiumite) koostööks olemas, aga ei ole sageli finantsmehhanisme nende rakendamiseks
8. Riiklikud programmid ja turundustrateegiad riigi jaoks vajalikel erialadel õppimiseks.
9. Tasulise hariduse tagasitoomine. Riik suunab vajalikke erialasid läbi eelarveliste kohtade. 
10. Halduslepingud ka kutsehariduskeskustele
11. Kutsestandardite paindlikumaks muutmine. Tuumikpädevused fikseeritud , ülejäänu kõik muudetav

16. Suhte- ja suhtlusprobleemid kooli-ilmas
16. Suhte- ja suhtlusprobleemid kooli-ilmas
Teeme ettepaneku, et need kongressi raames kokkukutsutud töörühmade juhid, kes soovivad jätkata arutelu enda valitud teemal saaksid selleks võimaluse. Eesmärgiks luua täiendavat sisu strateegia 2035 koostamisse kodanikualgatuslikus korras.

Loodavate töörühmade teemad:
- huvihariduse integreerimine formaalharidusse;
- väikesete ja hiidkoolide head-vead;
- õpetajate õpetamise pedagoogika muutmine; õppeassistentide süsteemi śisseviimine jpm;
- lasteaedadest alates inimese vaimne õpetus - spirituaalne inimene;
- meedias ja ühiskonnas õppejõudude ja õpetajate maine oluline tõstmine 
- inimeseks olemise õpetuse sisse viimine alates lasteaia astmest; spirituaalse inimese probleem - inimese teadlikumaks saamine iseenesest ja suurematest tervikutest enese ümber, õpeuse kaudu inimese juhtimine tema vaimsele teekonnale selleks aluseid pakkudes


Arutasime suhtlemisprobleeme tekitavate struktuursete tegurite üle koolis: massikoolid, suured kollektiivid, konfliktid vanematega ja oskamatus omavahel suhelda, ülekoormatus, ajapuudus, osalenute vahelised barjäärid, ülevalt-alla suhtlemine, tarbijamentaliteet ülikoolides, õppejõudude-üliõpilaste kaugenemine
õpilaste puuduv otsustusõigus, Kooiis oodatakse sõdureid, kes õpetajale alluksid, levib passiivsus, oskamatus püstitada küsimusi
. Pikk ja kurnav koolipäev hakitud tegevustega, noored õpetajad kaotavad ruttu entusiasmi. 

Kool, milles tahaksime käia ning kuidas sinna jõuda:
Suhete eest koolis vastutab täiskasvanu, ka õpetajad vajavad suhteõpetust, vanemate kogukondlik kaasatus kooli. Ka huvikoolid vajavad tugispetsialiste, õpetajad vajavad koostööoskuste haridust. Suurem õpilaste kaasatus, loovus, initisiatiiv, sotsiaalsetele oskustele otsustav tähelepanu ja  ruum ning aeg nende õpetamiseks, vaimsete protsesside õpetamine lastele, oma emotsioonide mõistmine ja juhtimine, demokraatlik koolikuttuur tegelikusse. Tegevuste paljusus, 

Alternatiivkoolidel on oma vaimne alus, seetõttu on neil oma autonoomsus ja nad ei allu suurtele poliitilistele tuultele ja majanduse diktaadile, riigikoolidel ei ole oma vaimset alust.










Grupid 32 ja 33
Grupid 32 ja 33
13. Huviharidus ja vabaharidus – elukestva õppe võimalusterohked võrgustikud – tervikvaade ja korraldus? (Egge Kulbok-Lattik, Ülle Raud)Huviharidust käsitleme nii formaalse kui ka mitteformaalse haridusena, mis on suure potentsiaaliga rahvastikku võimestavad nähtused, mil oma ajalugu ja võrgustikud.Eesti modernse ühiskonna kujunemisel on need võrgustikud olnud kandvad nii kõrgkultuuri aluseeldustena, kui ka panustanud laiema kultuuriosaluse loomisel rahvastiku arengusse ning ühiskonna innovatsioonisüsteemi.Töörühmas käsitleme kolme teemat: Kuidas võiks tulevikus huviharidus Eestis korraldatud olla? Kuidas siduda tervikuks eri tasemega ja ei viisil korraldatud elukestva õppe võimalused? Mida tuleb muuta, või teha teisti võrreldes seniste praktikatega?
13. Huviharidus ja vabaharidus – elukestva õppe võimalusterohked võrgustikud – tervikvaade ja korraldus? (Egge Kulbok-Lattik, Ülle Raud)Huviharidust käsitleme nii formaalse kui ka mitteformaalse haridusena, mis on suure potentsiaaliga rahvastikku võimestavad nähtused, mil oma ajalugu ja võrgustikud.Eesti modernse ühiskonna kujunemisel on need võrgustikud olnud kandvad nii kõrgkultuuri aluseeldustena, kui ka panustanud laiema kultuuriosaluse loomisel rahvastiku arengusse ning ühiskonna innovatsioonisüsteemi.Töörühmas käsitleme kolme teemat: Kuidas võiks tulevikus huviharidus Eestis korraldatud olla? Kuidas siduda tervikuks eri tasemega ja ei viisil korraldatud elukestva õppe võimalused? Mida tuleb muuta, või teha teisti võrreldes seniste praktikatega?

Koond ettepanekutest ja lühikokkuvõte kahe töörühma aruteludest: 
 
II Huvihariduse töötoa protokoll 24.11.2018 Viljandi

Urvi Haasma, Viimsi Muusikakooli direktor
 Maie Koldits, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli klaveriõpetaja
 Maiu Linnamägi, Märjamaa Muusikakooli direktor ja Märjamaa kultuurimaja huviringi juhendaja
 Piret Viirpalu, Tartu Lastekunstikooli direktor
 Katrin Potter, andragoog,  Lobi muuseum (Lääne-Virumaa)
 Rein Einasto, geoloogiaprofessor
 Ülle Raud, ühiskonnateaduste magister (töörühma juht) 
 Egge Kulbok-Lattik (töörühma juht) 
 
Sõnumid: 

·        Huvitegevus ja huviharidus on oluline osa üldharidusest ja elukestvast õppest (formaalne + mitteformaalne) 
·        Huvihariduses osalemine aitab kaasa tulevikuühiskonnas hästi toimetulekuks vajalike üldoskuste (kognitiivsed) nagu loovus, suhtlemisoskus, empaatia, andekuse avastamine ja realiseerimine jpt. omandamisele isiksuse tasandil. 
·        Samuti, soodustab huvihariduse kättesaadavus väärtuste ja sidusususe, integratsiooni, identiteedi ja julgeolekut ühiskonna edenemisele tasandil tervikuna.
·        Vaimse tervise probleemide ennetamine on võimalik huvihariduse kättesaadavuse puhul: kunstiteraapiad ja eneseväljendus oskused; 
·        Riik peab otsustama, milliste huvide kujunemist toetada ja kuidas tellimuse täitmist tagada; 
·        Õppekavapõhise huvihariduse süsteemi võimekust täita riigi tellimust tuleb hinnata sisulistest kriteeriumitest lähtuvalt.
 
Ettepanek: 

1.     Kaardistada olemasolevates dokumentides ja seadustes huvihariduse terminoloogia, määratleda huvihariduse ja huvitegevuse mõisted
2.     Kaardistada väli – kaunite kunstide ja teiste huvikoolide võrk, huvitegevuse pakkujad,  õpetajate kvalifikatsioon, õppekavad ja õpiväljundid;   
3.     Andmebaaside ühildamine on oluline; 
4.     Erakoolid ja huvikoolide teema läbitöötada, aga riigi seisukohast professionaalse kultuuri säilimiseks on vaja toetada neid koole, kes valmistavad ette professionaale. Kaunite kunstide seadus.
5.     Erinevate õppekavade võimaldamine. Kunstikoolis võib olla ka kunstiring ja muusikakoolis eratundide võimalus neile, kes seda soovivad ilma et neil oleks ambitsiooni saada professionaaliks.
 
I  Kunstide, kultuuri-, hariduse-, teaduse-, spordi- ja loodushuvihariduse töörühma kokkuvõte. Viljandi seminar 24.09.2018
 Töörühmas osalesid: Anneliis Terep, Peep Tobreluts, Piret Anier, Tonio Tamra, Meeri Krass, Piret Mädamürk, Anneli Kundla, Lembit Orgse

1.      Tähtis on, et üldhariduses säiliks senises mahus Eestis traditsiooniliselt kunstide ja spordihariduse osakaal:
- aitab leida teed huviharidusse;
- aitab avastada andeid;
- aitab üldhariduses tasakaalustada erinevate ajupoolkerade pingutusi tavaõppes (loomingulist kujutlusvõimet stimuleeriv käeline tegevus versus ratsionaalne ja faktitihe õppimine, ning sportlik tegevus versus istumine).

2. Huviharidust tuleb käsitleda haridussüsteemi osana, mis loob ja panustab ühiskonna andekuse ressurssi. Huvihariduse käsitlemine haridussüsteemi osana eeldab:
- huvihariduse sügavamat mõtestamist ja süsteemi korrastamist;
- eri tasemega juhendajate ja õpetajate õppe, kutse- ja palgasüsteemi korrastamist;
- riiklikku tervikvaadet ja sidusrühmadega koostööd;
- teaduspõhist lähenemist ning kompetentsi koondamist sellise vaate kujundamisel ja haldamisel;
- eeldab kokkuleppeid KOVidega.
 

3. Ettepanekud kaunite kunstide huvihariduse süsteemi korrastamiseks:

- eristame üldhariduse alt välja jäävas ja noori puudutavas ning meie töörühmas kõneks olnud haridusvaldkonnas kolme liiki, reastades need järgnevalt tegevuse intensiivsuse ja nö "süvitsimineku" järjekorras:

huvitegevus, huviharidus ja eelkutseõpe, mis omakorda jaguneb valdkonniti:
kaunid kunstid, loodusteadused/tehnika ja sport


9. Eesti haridus ja kultuur maailmatuultes
9. Eesti haridus ja kultuur maailmatuultes
Töötoa viisid läbi Maria Erss ja Katrin Maiste. Osalesid: Maarja Undusk ja Kristi ?

Fookus 1: •Mis võiksid olla need kitsaskohad, mis takistavad heaolu saavutamist globariseerunud ja uusliberaalses hariduses?
Kuidas saavutada uusliberalistlikus konkurentsipõhises hariduskeskkonnas õppijate ja õpetajate heaolu ja positiivne identiteet (identiteedid)?

Globaliseerumine kui paradoks: kuidas olla normaalne nagu teised, aga samas innovaatiline?
Eesti asukoht perifeerias kui globaliseerumist kiirendav faktor, aga samas kui võimalus innovatsiooniks.
Uusliberalistlik konkurentsikeskkond ja õpilaste ning õpetajate vaimne tervis: vaja oleks sisse viia teatud arv  nn tervise päevi ehk vabu päevi nii õpilastele kui õpetajatele, mida saaks vajaduse korral stressi maandamiseks võtta.
Enam tähelepanu tuleks pöörata emotsioonide, s.h. negatiivsete emotsioonide aktsepteerimisele ning juhtimisele koolis.
Tuleks vähendada õppijate omavahelist võrdlemist hindamisel - rohkem tähelepanu arengukesksele kujundavale hindamisele.
Tuleks vältida õpiväljundite standardiseerimise nagatiivset mõju loovusele.
 Fookus 2: Kuidas tõsta eesti keele mainet eestlastest ja muust rahvusest kasutajate hulgas?
Kuidas laiendada ja levitada Eesti kultuurivälja Eestis, välismaal ja veebis?

Eesti keele maine nooremate kasutajate hulgas langeb: eelistatakse inglise laensõnu omakeelsetele, ei teata enam osade vanemate sõnade tähendust, n. "liiderlik" (arvatakse, et sel on pistmist liidriga).
Eestikeelse kirjanduse lugemisharjumuse vähesus pärsib sõnavara arengut.
Samas, mitte kunagi varem pole Eestis ilmunud nii palju eestikeelset kirjandust.
Me saame oma keele mainet tõsta, kasutades avalikus ruumis uhkusega eesti keelt, mitte vahetades välismaalasega suheldes automaatselt keelt, kui see üritab meiega eesti keeles rääkida, õpetades oma välistudengitele ja välistöötajatele eesti keelt.
Eesti Instituudil on kavas aktsioon: õpetame ühe nädala jooksul tuhandele inimesele maailmas eesti keelt: tutvustame Eestit keele ja kultuuriürituste kaudu.
Arendame eestlastest kogukondadele välismaal eestikeelse hariduse programme.
Tutvustame Eestit välismaal (s.h. veebis) mitmetes võõrkeeltes, aga suuname inimesi sügavama huvi korral eesti keelt õppima.
Korraldame välisajakirjanikele ja tõlkijatele koolitusi Eestist.
4. Haridus ja tööelu
4. Haridus ja tööelu
Haridusstrateegia 2035 visioonid. Kuidas toime tulla tuleviku tööturul? Eesmärk saavutada olukord, kus inimesed oleksid tulevikuks valmis. Oluline „õmblusteta“ õpikeskkonna kujundamine.
Individuaalsed õpiteed, võimaldamaks lõimida erinevates õpikeskkondades omandatud pädevusi. Kuidas tagada indiviidi keskse õppimise korral riigi seisukohalt oluliste erialade õppimine? Kuidas muuta gümnaasiumi õppekava, et see oleks jõukohane 90% põhikooli lõpetajatest?

TÄHELEPANU!
TÄHELEPANU!  
Kui Teil tekib sellele seinale postitamisega küsimusi või probleeme, helistage numbril
55664941 või kirjutage aadressil: astersild@gmail.com

24. Ajakirjandus haridusväljal/ haridus ajakirjandusväljal: teeme ise ajakirjandust haridusväljal (töötuba veab dr Maarja Lõhmus)
24. Ajakirjandus haridusväljal/ haridus ajakirjandusväljal: teeme ise ajakirjandust haridusväljal (töötuba veab dr Maarja Lõhmus) 
1. Ajakirjanik kui Eesti ühiskonna tundlik reflekteerija ja ühishuvide eestkõneleja ühiskonnas ERISTUB meediatöötajatest ühiskonna ühishuvidest lähtuva autonoomse dispositsiooni poolest (ajakirjaniku tegevust ei määra PR-huvid, era- ja kommertshuvid, reklaamindus, parteid). 2. Ühiskonna alus on laiade teadmistega informeeritud, iseseisva mõtlemisvõimega kodanikud. Mitmekesine ajakirjandus ühiskonnas on mitmekesise hariduse tugi ja keskkond. 3. Kool (kui institutsioon) ajakirjanduses. Hariduse (kui sisu) kõneaine ajakirjanduslikud vormid. Ajakirjandus on ärksa haridusdialoogi väli. Eritlemine kooli/hariduse teemadel annab vajalikku refleksiivsust ka haridusväljale. Tähendused (absoluutsed ja suhtelised, läbi võrdluste). Kriitilised küsimused avalikkuses ja kaheastmeline kommunikatsioon (kool/haridus on ühiskonna keskne arendav institutsioon, mille tase tuleb hoida pidevalt kõrge - tõsta eestlaste taset - laulis Tõnu Tepandi 1988 Loomeliitude pleenumi kõnelaulus). 4. Millist haridusajakirjandust vajame? Kuidas ajakirjanik hariduskultuuri võimestab? Keerulisi küsimusi ei tuleks karta vaid rahulikult sõnastada ja analüüsida. 
NENDELE vastates analüüsisime töötoas praktilisi kogemusi ja leidsime algatuseks 9 praktilist vajadust: 
1. vaja luua ja kujundada omaenda/kooli/valdkonna infoväljad, koolilehe, kooliTV, kooliraadio, kooli YouTube jm
2. õpetajad ja õppejõud teevad oma blogid, milles avalduvad mh inimlik igapäevane refleksiivsus, koodid ja tõlgendused, aga ka laiem kultuuriline dimensioon kui kultuurikatkestustele vastuseis
3. teha ise koolides meedia, õpetuse ja tegevuste keskkonnad, milles infot jagavad nii õpetajad kui õpilased, sh oleksid lingid teistes avatud kanalites omakooli loomingule - igale koolile oma YouTube, millesse laaditakse looming ja arutlused! 
4. info selekteerimise oskuse teadlik arendamine, sh allikakriitiline lähenemine, autori/anonüümse töö eristamine 
5. gümnaasiumides/kutsekoolides tehtavad uurimistööd ärgu mingu kaotsi vaid saagu avalikuks lugemiseks - see aitab kaasa ka kohaliku infovälja väärtustamisele
6. meediakasutuse mitmekesistamine ja loomingulisuse arendamine, avatuse ja katsetamise soodustamine ning tunnustamine, ülioluline on 'klaaslagede' loomingulise läbimise oskuse treenimine 
7. infovälja analüüsi oskuse treenimine, valikud variantide vahel, eelistuste põhjendamine. Selliseks treenimiseks vajame kvaliteetset loomingukeskset ajakirjandusõpetust kas põhikooli lõpul või gümnaasiumi algul; sh etnofutu lähenemist - oskust vanateadmise/vanakultuuri ning ülimoodsate kanalite/oskuste kokkupanemist ja arendamist 
8. Infokeskkonnas saavad koolid - klassid omavahel teadmistes ja loomingus võistelda, luua ühiseid meediavälju ja meediaväljaandeid 
9. Meediaväljal ise harjutamine annab vajalikud oskused nn suure ajakirjanduse ja meedia kriitiliseks jälgimiseks ning praktilisi oskusi ajakirjanduses kirjutamiseks, meedias esinemiseks. 
 KOKKUVÕTE: Koolimeedia on avatud struktureeritud ühisala (vt näit Heiki Koovi www.lvrkk.ee/ajaleht Lääne-Viru rakenduskõrgkoolil), et õppida avalikkuse jagamist ja avalikkuses toimimist. Meediastumine kui avalikkuses, loomeväljal aktiivne olek on kui kolmas sotsialiseerumine, kus selle 'tähtsad teised' kujunevad avalikkuses väljal. Protsessi aitab mõtestada-sekkuda selge teadvustatud selekteerimisprintsiip ja loominguline osalemisoskus. 
Loe ajakirjanduse mudelitest, toimetamisteooriast pt 2, Lõhmus, Maarja. Toimetamine: looming või tsensuur. TÜK http://hdl.handle.net/10062/24461, 24-56. 
7. Digipööre ühiskonnas, hariduskeskkonnas ja õppimises
7. Digipööre ühiskonnas, hariduskeskkonnas ja õppimises
Digi on tulnud, et jääda (Mart Laanpere)
Digipöörde pahupool:
1. Kultuurikatkestus?
2.I
Fookus: Kuidas saavutada kõigi õppijate jaoks võrdsed võimalused (koolide taristu, kodused võimalused) tõhus metoodika ja pädevad õpetajad?

23. Milline on uuendusmeelne haridus
23. Milline on uuendusmeelne haridus
Üleminek ainepõhisuselt õppijakesksusele; ennastjuhtiv õppija vajab ennastjuhtivat õpetajat; õpetaja kui eestvedaja, coach ja motiveerija; “Kui seda on võimalik googeldada, kas seda tasub õpetada?”; nutiseadmed, pigem “hariduse sõbrad” kui “vaenlased”.​
3. Võimestav kool
3. Võimestav kool
Fookus: kuidas luua kooli, mis toetab iga inimese eneseteadlikkuse arengut, oma õpitee
eesmärgistamist ja seatud eesmärkide saavutamist?
Töötoa sisu: Võimestav kool loob õpikeskkonna, mis toetab õpilastel eneseanalüüsi oskuse, õpioskuse, kriitilise mõtlemise, loomingulisuse, algatusvõime, sotsiaalsete oskuste kujunemist, suutlikkust ja julgust olla loov ning püstitada ja teostada nii isiklikke kui ühiseid eesmärke. Võimestav kool toetab õppija agentsuse/subjektsuse, tema tegevusvõimekuse suurenemist, mis võimaldaks inimesel olla oma elu
peremees ja tulla toime üha keerulisemaks muutuvas maailmas.
25. Erakoolide panus Eesti haridusuuendusse
25. Erakoolide panus Eesti haridusuuendusse
1. Heaolu loov kool
1. Heaolu loov kool
 
Dagmar Kutsar (TÜ), Meedi Neeme (RAM) 

Fookus: kuidas luua õppijate ja õpetajate heaolu loovat kooli? (Senistes käsitlustes on õpiedu kui eesmärk varjutanud rõõmu ja rahulolu.)

*

Kongressipäeva alapealkiri "Inimeseks õppides ja kasvades" on kõnekas: meil on haridus- ja kasvatusteaduslik paradigma, et laps on tulevane inimene/täiskasvanu/kodanik. See on praeguste täiskasvanute huvi! 80ndatel sündis Viinis uus paradigma: vähemus kui vähe võimu omav grupp, sealhulgas lapsed! Laps on sotsiaalselt kompetentne oma vanusele vastavalt ja tal on oma eesmärgid, mille poole ta aktiivselt püüdleb!

TALISe küsimustik õpetajate enesetäienduse vajadustest keskendub väga akadeemilistele tulemustele; õpetaja isik on täiesti väljas. Aga kui õpetaja silm ei sära, kannatavad lõpuks ka akadeemilised tulemused (Heidmets 2016). 

Süsteemne lähenemine -- heaolu tekib subjekti ja keskkonna vastasmõjus; lapse ja õpetaja heaolu on omavahel seotud. Lapse lähim keskkond on perekond ja perekondi on mitmesuguseid. Vanemlusprogrammid, kui nad on projektipõhised, ei anna pikaajalist toimet. 

Eesti laste koolimeeldivus 2. - 6. klassis langeb enim OECDs, eriti tüdrukutel. Koolis on heaolu allikaks sõbrad ja head hinded. Olulisim koolimeeldivuse tegur on turvatunne: et kontrollib olukorda. Õpetajad kahandavad ja sõbrad suurendavad koolimeeldivust. Tähtis on, et õpetaja oleks õiglane ja arvestaks lapse arvamusega, aga u 20% lapsi üldse või pigem ei tunne seda.

Eesti õpetaja klassis valitseb kord, aga see saavutatakse heade suhete arvel. Vaid 15% õpetajatest on oma tööga täiesti rahul; OECD keskmine 24%. Rahulolematuse põhjused on vähene palk ja tunnustus, halvasti käituvad õpilased ja negatiivne meediakuvand. 

*

Mõned RAM kooli retseptid

- õpetaja teeb kogu töö koolis ära, koju midagi kaasa ei viida (tööpäevad on pikad);
- laps (ja vanem) saab nii tagasisidet kui edasisidet, vanemad on kaasatud;
- kiire reageerimine probleemidele;
- vabadus katsetada pingevabalt;
- direktor vastutab, et õpetaja saaks särada;
- õpikeskkond peab õpilaste heaolu toetama;
- arvestada tuleb mitmekesisusega;
- pidev dialoog, milles laps aktiivselt osaleb;
- iga tund on rätsepatöö, sest iga klass on erinev. 

*

Ainet mõtlemiseks

Kas meie väärtused on paberil või tegevustes? Kas õpilasekesksus on tegelikult meie praktikates sees ja esiplaanil õpetaja mugavuse suhtes? 
Kui me ei hakka aine asemel õpetama õpilast, siis me oma ühiskonda ei muuda. 

Mida tähendab kaasamine või kaasatud olemine? Kaasab keegi kõrgem võim. Räägime osalemisest! Mõtleme lapse perspektiivist! Üks võimalus on lapse enda juhitud arenguvestlus, kus õpetaja ja vanem peamiselt kuulavad. Laps analüüsib ennast, tal on õigus ka keelduda teatud asju arutamast. 

Klassiõpetajalt aineõpetajale üleminek on suur trauma, sest aineõpetaja ei jaksa 200 lapsest hoolida. Kas see on üks kuuenda klassi kukkumise põhjus? Seepärast on parem, kui ka algklassides mitu õpetajat, et ei tekiks liigset seotust. Igal klassil on kaks klassijuhatajat. 

Peame meeles, et iga õpilane on inimene, kellel on ka kooliväline elu. Õpilane ei jaksa olla 45 min innustunud; õpetaja oma empaatiaga peab märkama ja reageerima ning andma hingamispause. Õpilasel on vaja ka aega ja võimalust privaatseks olemiseks, asjade läbi mõtlemiseks. 

Sõna/mõte -> tunne -> käitumine. Meil tekivad automaatmõtted, mida me ise ei taju. Tajume alles tunnet ja see võib pöörduda teise inimese (sh õpilase) vastu. Astu samm ajas tagasi ja püüa endas see mõte kinni: mis mus selle tunde tekitas? Kui õpetaja õpilast alandab või pisendab, siis peaks ta ametit vahetama. Koolikiusamine on ka see, kui õpilane segab õpetajat. Selleks on koolis oma meeskond, ei ole vaja politseid ja direktorit kaasata. 

Lapsed muutuvad iga 5 aastaga, õpetaja peab arenema ja õppima. Eesti õpetajatel pole piisavalt võõrkeeleoskust, et lugeda teaduskirjandust. Silmaring jääb kitsaks ja tulemusena klammerdutakse õpikusse, aga õpik on 10-15 aastat vana, st vananenud. (Õpikud tuleb asendada teadlaste+praktikute koostatud kompendiumidega koos viidetega). 

Lugege John Hattiet vähemalt! Esikohal on see, et õpetaja tõstaks õpilase enesehinnangut. Tõhus tagasiside on mitte pikk, vaid sisukas. Jne.

Õpetaja eneserefleksioon -- mis on minu hindamispõhimõtted? Et saada endast aru ja teised saaksid sinust aru. Üles filmitud tundi on endal raske vaadata -- aga õpilased vaatavad sind ju iga päev. See on osa enese aktsepteerimisest. Eesti õpetajal on madal enesehinnang aga seda on võimalik ise tõsta, kui teed uusi asju ja need tulevad hästi välja. Õpetaja ei peagi kõike teadma! Direktor ei saa segada õpetajat hästi õpetamast!

Alustame väikeste sammudega; teema teadvustamine ongi juba esimene samm. 

*

Õpetaja ei tohi olla maa sool, sest sool tapab kõik elava. Pigem siis põlluramm? :)


Töötubade nimekiri
Töötubade nimekiri

# data[].attributes.body
KODUÕPPE TÖÖTUBA. KAIRE KAUR-DANIEL

FOOKUS: teadlikkuse tõstmine koduõppe võimalusest, koduõppe sisu ja tähenduse avamine ning parema koostöö loomine koolide ja koduõppeperede vahel.

Põhiseaduses on ette nähtud, et laste hariduse valikul on otsustav sõna vanematel. Kuidas tõsta lastevanemate teadlikkust sellest õigusest? Kas ja kuidas aitab kool kaasa vanemate prioriteetsuse tagamisel lapse hariduse üle otsustamisel?

Koduõppeseadus võeti Eestis vastu 1992.a. Hetkel reguleerib Eestis koduõpet 01.09. 2008 jõustunud koduõppe kord, mille järgi võib koduõppel haridust omandada põhikooli lõpuni.

2018/2019 õa on põhihariduse statsionaarses õppes koduõppel 487 õpilast, neist 148 õpilasel on rakendatud koduõpe tervislikel põhjustel ja 339 on koduõppel vanema soovil, neist omakorda 118 õpilasele on märgitud erivajadusena õppimine väisriigis. (teabenõue: Haridusministeerium , 23.11 2018)

Arutlusel olid järgmised küsimused: Millised ootused on koduõppele? Mida eeldab ja ootab see otsus vanematelt? Milliseid ühisjooni leidub uue õpikäsituse ja koduõppe vahel? Kas haridustöötajatel on põhjust muretseda sotsialiseerumise pärast? Mida on koduõppel ühiskonnale?

Arutelu käigus leiti ka vastused.

Koduõpe on hea näide sellest, kuidas haridussüsteem võimaldab individuaalset õpiteed ja ennastjuhtivat õppimist. Koduõpe küll eristub, aga ei vastandu haridussüsteemi osana koolile. Fookuses on isiksuslik kasv ja areng ning selline õpikorraldus soodustab üldpädevuste kujundamist. Koduõpe võimaldab paindlikku ja ratsionaalset ajakasutust, varajast eneseleidmist ja eneseteostust (nt huvihariduse jaoks jab rohkem aega)

Koduõpe loob tingimused:

1. Lapse terviklikuks kasvuks ja arenguks

2. Vastutustundliku ja otsustusvõimelise ühiskonnaliikme kujunemiseks ( vanema eeskuju vastutuse võtmisel)

3. Võimaldab märgata, välja kujundada ja süvendatult tegeleda annetega

4. Mõtestatud ja praktiliseks elulähedaseks õppeks

5. Suuremaks valikute võimaluseks õppekorralduses, rohkem autonoomiat (sellest tulenevalt motivatsiooni tõus, tõhusam õpe)

6. Sensoorselt ülitundlikule lapsele sobivaks õpi- ja suhtekeskkonnaks)

7. Võimaldab paremini leida oma mentori ( meistri-selli suhe)

8. Eri vanuses ja kultuuriliselt erinevate inimestega suhtluskeskkonnaks, sh põlvkondade vahelisteks suheteks

Ettepanekuks on haridusstrateegia kaudu avada koduõppe sisu ja tähendust, sest koduõpe on elujõuline ja jätkusuutlik valik nendele vanematele, kes otsivad alternatiivset võimalust tavapärasele koolile.

# data[].attributes.headline
11. Kas praegune kasvatusteadus vastab Eesti (tuleviku) vajadustele? Esile kerkinud teemad: kooli, kui nähtuse ümbermõtestamine; hariduse valdkonna mõistete ja arusaamade ühtlustamine, mis peaks haridust ühendama. Kuidas kaasata haridusse olemasolev ressurss nt huviharidus, muuseumid, formaalharidus. Valikuvõimalus koolis

# data[].attributes.subject
11. Kas praegune kasvatusteadus vastab Eesti (tuleviku) vajadustele? Esile kerkinud teemad: kooli, kui nähtuse ümbermõtestamine; hariduse valdkonna mõistete ja arusaamade ühtlustamine, mis peaks haridust ühendama. Kuidas kaasata haridusse olemasolev ressurss nt huviharidus, muuseumid, formaalharidus. Valikuvõimalus koolis

# data[].attributes.headline
6. Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused

# data[].attributes.subject
6. Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused

# data[].attributes.body
Elin Ots, Edgar Roditšenko

# data[].attributes.headline
27.  Lapsevanem tuleviku Eesti vaimsuse kujundajana.

# data[].attributes.subject
27.  Lapsevanem tuleviku Eesti vaimsuse kujundajana.

# data[].attributes.body
1. Lapsevanem on võtmeisik oma lapse arengukeskkonna kujundamisel.
2. Et lapsevanem saaks vastutada selle arengukeskkonna loomise eest, peab tal olema  keskkonna kujundamisel otsustajate seas.
3. Lapsevanem otsustajan peab olema haritud ja pädev.
4. Eesti riik vajab lastevanemate riiklikku koolitusprogrammi!, mille märksõnadeks on suhtlemisvõimekus  (konfliktijuhtimine) ja kollegiaalne juhtimine.
5. Kooli õppekavas on vaja pöörata sisulist tähelepanu suhtlemisõppele (konflikti- ja kollegiaalsele juhtimisele), et valmistada ette uut põlvkonda lapsevanemaid.

# data[].attributes.headline
22.„Formaalse ja mitteformaalse hariduse ...

# data[].attributes.subject
22.„Formaalse ja mitteformaalse hariduse ...

# data[].attributes.body
Õmblusteta haridus, takistusteta haridus- ja kultuurikorraldus
Õmblusteta haridus, takistusteta  haridus- ja kultuurikorraldus
Vaheseinad ja takistused:
Kultuuri- ja hariduskorraldus liiga eraldi (eri ministeeriumid);
rahastamine- ja omandisuhted koolidel erinevad;
huvikoolide võimalusi integreeritakse pk. õppekavasse vähe, selle tase omavalitsuseti erinev, probleem, kui lapsed liiguvad;
puudub võimalus teha koolide vahelisi ühisõppekavasid - noortel vaid standardvalikud;
kutsekoolist kõrgkooli liikumine takistatud, paljudel vajalikel suundadel rakenduskõrghariduslikke õppekavu pole; bakalaureuses praktikaosa hoopis väike, inimesed raiskavad aega, kui enne reaalsele tööturule jõudmist peavad veel pärast ülikooli kutsekooli tulema, et tegelikult ametiks valmistuda.
LAHENDUSED:
Üldised: õppekavad paindlikumaks;
seadused haridustasemeti; ministeeriumis ka osakonnad haridustasemeti; keskharidustase riiklikuks;
põhikooli õppekavad mitmekülgsemaks, paindlikuks, huvihariduse lõimimine sinna;
keskharidus kohustuslikuks;
keskharidustasemel alusmoodulid sarnased vähemalt aasta või isegi kaks ja seejärel spetsialiseerumine akadeemilisemaks või kutseõppeks 1-2  viimast aastat. Ühisõppekavad gümnaasiumide ja kutsekooide vahel;
Igaühel individuaalse õpitee võimalus, ollakse mitte koolis, vaid õppekaval;
keskhariduse õppekavade suurem varieerumine ka tasemeti;
kutsehariduse gümnaasiumijärgsed õppekavad kasvavad vajadusel üle rakenduskõrghariduseks, kuhu saab edasi liikuda;
õpitulemusi kirjeldada õpiväljundite kaudu.

# data[].attributes.headline
10. Raamatukoguta kool? Kooliraamatukoguhoidjate osa õpilaste toetamises

# data[].attributes.subject
10. Raamatukoguta kool? Kooliraamatukoguhoidjate osa õpilaste toetamises

# data[].attributes.headline
Eestis on mitmetes hariduse baasdokumentides (näit. Põhikooli Riiklik Õppekava; Gümnaasiumi Riiklik õppekava; Eesti haridusstrateegia 2012-2020; Eesti elukestva õppe strateegias 2020)  sisse kirjutatud sõnad „loov mõtlemine“ „loovuse arendamine“ jne, aga puudub nende eesmärgipärane sisu.  Selleks, et õpetaja ja õpilane julgeksid välja öelda oma uudseid mõtteid, tunneks rõõmu loovast eneseteostusest peab olema tagatud koolijuhtidele ja õpetajate hariduses loovuse alaste teadmiste ja pädevuste õpetamine, laiemalt vajame „loovhariduse strateegiat“.Töötoas püstitatud küsimused ja lahendused 1.	Kes, mis toetab ja inspireerib sinu erialase loovuse avaldumist jaeneseusku, et sa oled loov? Mida/ keda selleks on vaja? •	Õpetaja mõtete, ideede aktsepteerimine kolleegide ja juhtkonna poolt•	Õpetajale endale meeldib see,  mida ta teeb, õpetajal endal on koolis huvitav•	Õpetaja enesereflektsioon: jah, ma olen loov, ma olen ideede väljamõtleja •	Õpilaste sära silmades juba tunni alguses: „mida me täna teeme?“ 2.	Milliseid teadmisi ja oskusi vajab õpetaja õpilaste loovuse arendamiseks? Kuidas/ kes teda selles aitab?  Millised on õpetaja võimalused oma ainetunnis õpilaste loovuse arendamiseks?•	Õpetaja koolitus ülikoolis: teadmised loovusest ja loovust arendavad tegevused, mis annavad õpetajale teadmise, enesekindluse enda  loovusest•	Õpetajate loovate tegevuste, praktikate vastastikune jagamine•	Õpetajale üks päev kuus enda loovuse „toitmiseks“, vaheaasta enda loovuse arendamiseks3.	Kuidas viia riiklikesse ja koolide õppekavadesse sisse igale kooliastmele vastav konkreetne loovuspädevus? •	õpetajate ja õpilaste loovuse alased teadmised,•	loovust arendavad ülesanded, tegevused, projektid (väljatöötamine ja rakendamine),•	õpetajate loovuse hoidmine ja arendamine?        

# data[].attributes.subject
Eestis on mitmetes hariduse baasdokumentides (näit. Põhikooli Riiklik Õppekava; Gümnaasiumi Riiklik õppekava; Eesti haridusstrateegia 2012-2020; Eesti elukestva õppe strateegias 2020)  sisse kirjutatud sõnad „loov mõtlemine“ „loovuse arendamine“ jne, aga puudub nende eesmärgipärane sisu.  Selleks, et õpetaja ja õpilane julgeksid välja öelda oma uudseid mõtteid, tunneks rõõmu loovast eneseteostusest peab olema tagatud koolijuhtidele ja õpetajate hariduses loovuse alaste teadmiste ja pädevuste õpetamine, laiemalt vajame „loovhariduse strateegiat“.Töötoas püstitatud küsimused ja lahendused 1.	Kes, mis toetab ja inspireerib sinu erialase loovuse avaldumist jaeneseusku, et sa oled loov? Mida/ keda selleks on vaja? •	Õpetaja mõtete, ideede aktsepteerimine kolleegide ja juhtkonna poolt•	Õpetajale endale meeldib see,  mida ta teeb, õpetajal endal on koolis huvitav•	Õpetaja enesereflektsioon: jah, ma olen loov, ma olen ideede väljamõtleja •	Õpilaste sära silmades juba tunni alguses: „mida me täna teeme?“ 2.	Milliseid teadmisi ja oskusi vajab õpetaja õpilaste loovuse arendamiseks? Kuidas/ kes teda selles aitab?  Millised on õpetaja võimalused oma ainetunnis õpilaste loovuse arendamiseks?•	Õpetaja koolitus ülikoolis: teadmised loovusest ja loovust arendavad tegevused, mis annavad õpetajale teadmise, enesekindluse enda  loovusest•	Õpetajate loovate tegevuste, praktikate vastastikune jagamine•	Õpetajale üks päev kuus enda loovuse „toitmiseks“, vaheaasta enda loovuse arendamiseks3.	Kuidas viia riiklikesse ja koolide õppekavadesse sisse igale kooliastmele vastav konkreetne loovuspädevus? •	õpetajate ja õpilaste loovuse alased teadmised,•	loovust arendavad ülesanded, tegevused, projektid (väljatöötamine ja rakendamine),•	õpetajate loovuse hoidmine ja arendamine?        

# data[].attributes.body
Milline haridussüsteem peaks olema, et ta arendaks punktis 1 loetletud omadusi? Ja (ringid ümber) punkid millest võiks praeguses süsteemis alustada?

# data[].attributes.body
Milline oleks ühiskond 100 aasta pärast, kui kõikidel inimestel oleksid punktis 1 loetletud omadused.

# data[].attributes.body
Milliste omadustega inimene võiks tulla välja haridussüsteemist.

# data[].attributes.body
“Eelduste loomine inimliku läheduse kujunemiseks koolis“

Selles töötoas keskendume pimeduses veedetavale vaikushetkele, inimeseks olemisele tema kõige loomulikumal moel ning piiridest vabanemisele läbi silma vaatamise. Põhifookus on sellel, et (1) vaikuses ja pimeduses puhkab inimene rohkem kui tavalises kodu- ja koolikeskkonnas ning aja maha võtmine aitab taas leida iseennast; (2) hirmudest vabanemine muudab inimese enda ja teistega siiramaks ning vabamaks ja (3) teisele inimesele silma vaatamine kasvatab enesekindlust ja loomupärasust.
Oodatavaks tulemuseks oli see, et inimene tunneb ennast pärast vaikuses iseendaga veetmist rohkem kohal olevana, rohkem vabana ja oskab oma emotsioonidega paremini toime tulla.
See sai ka 100-protsendiliselt täidetud: inimesed tundsid kergendust, stressitase vähenes, avastasid enda kui vaimse olendi kohta mitmeid uusi külgi, mõni tundis esimest korda kongressil, et aeg läks asja ette ning sellised vaikushetked-inimeseks olemise hetked peab kindla peale koolidesse sisse tooma.

# data[].attributes.headline
Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused

# data[].attributes.subject
Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused

# data[].attributes.body
Milleks on vaja religiooniõpetust?

Kultuuriline järjepidevus

Mailis Reps (24.11.2018): „Me kanname kultuuri järjepidevust läbi hariduse“. Eesti religioosne kultuur on paratamatult osa Eesti kultuurist, seega on kultuuri järjepidevuse kandmise võimaldamiseks vajalik haridussüsteemis luua võimalused mh religioosse kultuuri järjepidevuse kandmiseks. Eesti muinasusundi ja kristluse tundmine ja mõistmine on hädavajalik eeldus Eesti omakultuuri väärtustamisel, hoidmisel ja edasiarendamisel, lähtudes eelkõige Johannes Käisi propageeritud printsiibist „lähemalt kaugemale“. Kui inimene teab, kust ta tuleb, oskab ja suudab ta paremini määratleda seda, kes ja kus ta on.

Eraldi tähelepanu peaks pöörama religiooni ja kultuuri, eelkõige kaunite kunstide vaheliste seoste avastamisele. Kirikumuusika, sh orelimuusika tundmine ja väärtustamine seob meid Euroopa vaimse ühisruumi ja kultuuriga ning aitab hinnata esivanemate kultuurilist pärandit. Eesti kultuuriruumis on vaimulik orelimuusika ja vaimulik koorimuusika olulisel kohal. Koorimuusikal on teeneid lausa meie riiklik vabaduse ja iseseisvuse saavutamisel. Laulupidude traditsioon aitas kanda eneseväärtustamist ja vabadusiha ka läbi nõukogude aja. Orelimuusika seob meid lääne kultuuriruumiga ning Eestis on meil ca 200 orelit. Sellist pilliparki elaniku kohta on maailmas vähe leida, iga pill vajab mängijat st kedagi, kes kannab hoolt tema eest. Kui pilli ei mängi, see hävib.

Identiteediloome

Humanitaarteadlaseks, aga laiemalt üldse humanitaarselt haritud inimeseks ei ole üldse võimalik saadagi ilma religioosse teadmuspagasita. Igas valdkonnas sh religiooniteaduses tuleb omandada baasharidus. See on vajalik mh ka igasuguseks mõistlikuks  suhtlemiseks teiste haritud inimestega. Ilma selleta jääks noorel inimesel üks suur osa maailmast avastamata ja tähelepanu alt välja. Inimese identiteet, selle avastamine, mõistmine ja seostamine on väga seotud religiooniõpetusega.

Pragmaatiline põhjendus

Kuna pluralistlikus ühiskonnas, sh Eestis on religioosne maastik väga kirju, erinevate religioossete praktikate ja nende järgijate arv järjest kasvab, siis vajavad noored inimesed teadmuspõhist ja süsteemset arusaama religioonist, et teha selles valdkonnas vastutustundlikke valikuid. Teabe edastamine põhjendusena tänapäeval ei toimi, kuna teavet on piisaval leida eelkõige tänu e-võimalustele. Samas on esile tõusnud järjest süvenev vajadus juhendaja-nõustaja-õpetaja järele, kes teabeküllasuses oskaks anda juhatust ja nõu. Seega on muutunud järjest olulisemaks kriitiline teabehindamine ning (eelkõige meediapõhiste) tavateadmiste ja eelarvamuste teaduspõhine kriitika (teadmiste autentsuse, koherentsuse ja kontekstuaalsuse küsimus). Seega aitab religiooniõpetus

-       inimestel ära tunda soolapuhujaid ja võidelda kergeusklikkuse ja esoteerika vastu

-       alandada õpilaste stressi (täna iga 6. õpilane käinud psühhiaatri juures), kuna

o   Vähendab noore pidetust

o   Suurendab tema kuuluvustunnet

o   Suurendab tema seotusetunnet

-       suurendada sallivust teistsugususe vastu ning vähendada viha ja põlgust võõra ja teistsuguse suhtes, kuna religiooni ja selle avaldumisvormide tundmine ja mõistmine muutub globaliseeruvas maailmas kultuuride vahelise dialoogi ja koostöö edendamisel järjest olulisemaks. Seda toetavad mitmed uuringud näit 2006.–2009. aastal toimunud, Euroopa 14–16-aastasi õpilasi hõlmanud uuring (Shihalejev, O., 2012), mille tulemusena selgus, et

o   enamuse kooliõpilaste jaoks on religioon tundmatu ja võõras valdkond

o   Enamus uuringus osalenud noori ei olnud negatiivselt häälestatud

o   Mitmed eelarvamused religiooni suhtes püsivad seda elujõulisemana, mida vähem on teadmisi religioonist ja kokkupuuteid usklike inimestega

o   Eesti noored teavad religioonist vähem ja on negatiivsemalt häälestatud

o   Tulemused erinesid oluliselt religiooniõpetust mitteõppinute ja seda ainet õppinud õpilaste lõikes. Noored, kes polnud religiooniõpetust õppinud, nõustusid enam väidetega, mis väljendasid äärmiselt negatiivseid üldistavaid suhtumusi usklikesse ja religiooni.

o   Selgelt avaldusid tendentsid, et aine õppimine muudab õpilased tolerantsemaks. Religiooniõpetusel oli oluline roll hoiaku kujundamisel, et ühiskonnas esinevad usulised erinevused ei ole mitte üksnes paratamatud ja normaalsed, vaid ka huvitavad.

o   religioonialaste õpingute olulisust hindasid eriti kõrgelt usulise taustaga õpilased.

-       toetada usuvabaduse rakendamise printsiipi, andes õpilasele põhjendatult võimaluse otsustada oma usu või uskmatuse üle.

Religiooniõpetus toetab ühtlasi tõhusalt RÕK üldosa täitmist ning eelkõige väärtuskasvatuse ning enesemääratluspädevuse ning kultuuri ja väärtuspädevuse kui oluliste üldpädevuste saavutamist.

# data[].attributes.body
Koduõppe töötoa fookuses oli teadlikkuse tõstmine koduõppe võimalustest ja koduõppe sisu ning tähenduse avamine. Soovime paremat koostööd koolide ja koduõppeperede vahel.

Koduõpe loob tingimused:

1. lapse terviklikuks kasvuks ja arenguks;

2. vastutustundliku ja otsustusvõimelise ühiskonnaliikme kujunemiseks (vanema eeskuju vastutuse võtmisel);

3. võimaldab märgata, välja kujundada ja süvendatult tegeleda annetega;

4. mõtestatud ja praktiliseks elulähedaseks õppeks,

5. suuremaks valikutevõimaluseks õppekorralduses, rohkesti autonoomiat (sellest tulenevalt motivatsiooni tõus, tõhusam õpe);

6. sensoorselt  ülitundlikule lapsele  sobiva õpi- ja suhtekeskkonnaks ( sobiv kogus ja intensiivsus);

7. võimaldab paremini leida oma mentori (meistri ja selli suhe);

8. eri vanuses ja kultuuriselt erinevate inimestega suhtlemiskeskkonnaks, sh põlvkondade vahelised suhted.

Koduõpe on hea näide sellest, kuidas  haridussüsteem võimaldab isikustatud õpiteed. Koduõpe eristub, aga ei vastandu haridussüsteemi osana koolile.

Koduõpe toetab tähenduslike suhete  hoidmist ja loomist perega, eakaaslastega, kogukonnaga jne.

Koduõpe võimaldab paindlikku isikustatud õpet, ratsionaalset ajakasutust,  varajast eneseleidmist ja eneseteostust võimaldava n: huvihariduse jaoks jääb aega rohkem.

Koduõppe fookuses on isiksuslik kasv ja areng ja õppekorraldus soodustab  üldpädevuste kujundamist.

# data[].attributes.body
15
Loovus koolis
Õpilaste loovuse „päriselt“ arendamine koolis

# data[].attributes.headline
5. Enesekindel ja professionaalne õpetaja

# data[].attributes.subject
5. Enesekindel ja professionaalne õpetaja

# data[].attributes.body
Fookus: Õpetaja autonoomia suurendamine ning õpetaja agentsuse toetamine. Õpetaja kutse - litsents või luksus.

# data[].attributes.body
Märksõnad, mis jäid kõlama töötoas „Millist kõrgharidust vajab Eesti?“
1.      Kõrgharidus on muutunud massihariduseks. Olles seisukohal, et mida rohkem haritud inimesi on ühiskonnas, seda parem, tuleb siiski möönda, et massikõrgharidus on kaasa toonud kõrghariduse kvaliteedi languse. Kõrghariduse prestiiž õppijate seas on langenud, kõrgharidust ei võeta enam nii tõsiselt. Tasuta kõrgharidus on kaasa toonud selle, et üliõpilasel puudub vastutus, vastutab ainult õppejõud, kellel on väike palk, suur koormus ja stress. Mõlemad kokku ei saa olla eelduseks hea kõrghariduse saavutamiseks.

2.      Fookus on ülikoolidel kaduma läinud. Riigi huvi on kaduma läinud. Kõrgkoolid toimivad turumajanduse ja omavahelise konkurentsi kontekstis, riik ei sea neile prioriteete ega taga ka tellimust. Sellest on tulenenud ka ingliskeelsed õppekavad – osalt rahalistel põhjustel, selle kaudu saab ülikool tulu teenida; teisalt demograafilistel eesmärkidel, et saaks õppekavu avada. Kus on riigi fookus, mida nad ülikoolidelt ootavad? Kuidas luua selline süsteem, et oleks nii Eesti jätkusuutlik areng kui ka rahvusvaheline konkurentsivõime.

3.      Eesti jätkusuutlikkus. Kui doktoriõpe on ingliskeelne, ei kasva peale ka õppejõude, kes suudaksid õpet anda eesti keeles näiteks bakalaureusetasemel. Ülokoolide eesmärk peaks olema peale kasvatada ka rahvuslikku intelligentsi ning erialaspetsialiste.

4.      Kas ja kuidas toimub kõrghariduses väärtusõpetus? Teadmised põhinevad või on tihedalt seotud kõlbeliste väärtustega. Kui väärtussüsteemid kaovad, siis ei saa ülikool enam olla võimalik ning kultuurne ühiskond jätkusuutlik.

Ettepanekud:

1.      Riik ja ülikoolid peavad leidma oma fookuse ja seadma selged eesmärgid, mida kõrgharidus peab täitma ja mille suunas liikuma. Tagada tuleb eestikeelne kõrgharidus kõigil astmetel ning siduda ka välisüliõpilased eesti kultuuriga.

2.      Tasuta kõrgharidus tuleks asendada stipendiumipõhise kõrgharidusega, kus stipendiumilepingus saab määratleda ka üliõpilase kohustusi ja vastutust – näiteks arstidel 5 a jooksul pärast lõpetamist Eestis töötada vmt.

3.      Doktoriõpe võiks jaguneda akadeemiliseks ja rakenduslikuks ning rakenduslik doktorikraad peaks olema nii ministeeriumide kantsleritel ja nõunikel jne, kes peavad vastu võtma sisulisi otsuseid. Rahvusteadused peaksid olema eriolukorras.

4.      Alus-, põhi- ja gümnaasiumihariduses pöörata suuremat tähelepanu nn varjatud õppekavale, mis annab lastele väärtushinnangud eluks ning harjumuse osaleda kultuuris (kultuuriharjumuse).

# data[].attributes.body
Võimestava kooli tegurid:

1.    Riigi poliitiline tahe ja võimestaja võimestamine

Õmblusteta õppe sisu sõnastada ja kaotada piirangud (õpilane õpib mitmes koolis korraga, piisav ajaressurss

Õpetajaid võimestav juht

2.    Eesmärkide seadmise oskus

Edasiside

Tagasiside

Eneseanalüüs

Eelhindamine (enesehindamine)

Vahe-eesmärgid

Eesmärgi seadmine

Eneseregulatsiooni toetamine (valjult mõtlemis emeetod)

Enese tunnustamine

3.    Võimestatud õpetaja

Särasilmne ja tark õpetaja

Omakasupüüdmatu õpetaja

4.     Võimestav süsteem

Uus eriala: ÕPPE LOGISTIKUD, kes traageldavad kokku õmblusteta õpet

Süsteemsus

5.    Füüsiline õpikeskkond

Füüsiline keskkond peab olema võimestav

Avatud ruum, samas individuaalsed õpinurgad

Õppevahendid

Inspireeriv füüsiline keskkond

6.    HÜVI = huvi + hüvitus

7.     Julgus eksida

Eksimuste mittekartmine

Ebakindlusega toimetulek

8.    Usaldus

Teadlik lapsevanem

Koostöö – kool, kodu, kogukond

Õpilase usaldamine koolielu praktilisel korraldamisel

Usaldus: õpilane-perekond, lapsevanem-õpetaja-direktor-kogukond-HTM-koolipidaja-?-?

9.    Metoodika ja soovitused

Õpilase õiguse võime austamine (võime omada õigusi ja kanda kohustusi)

Esiplaanil õpilase tugevused

Laps vajab abi ja kaitset koolis, kodus ja ühiskonnas jne

Õpilas eripärast lähtumine

Loomulik õppimine-õpetamine

Oskus küsida – julgus, formuleerimine

Arvestuslik hindamine

Arengukiiruse arvestamine õpetamisel

Head, usaldusväärsed soovitused, õpetussõnad

Loovuse arvestamine ja hindamine

Rohkem praktilisust ja elulisust (tean, milleks mul on seda vaja)

Õppekava lõimumine

Õppe seotus eluga

Tuua loovtööd varasemaks
Keha ja vaimu tasakaalustamine

10. Valikute andmine õpilastele-  vastutuse andmine õpilasele

Individuaalsed valikud

Põhikooli rohkem valikuid õpilasele

11. Õiguslike piirangute mahavõtmine, et muutused koolis saaksid toimuda
N: Tänane õppekava on liiga ülepaisutatud
Hirm
Raha

# data[].attributes.headline
Õmblusteta haridus, takistusteta  haridus- ja kultuurikorraldus

# data[].attributes.subject
Õmblusteta haridus, takistusteta  haridus- ja kultuurikorraldus

# data[].attributes.body
Vaheseinad ja takistused:
Kultuuri- ja hariduskorraldus liiga eraldi (eri ministeeriumid);
rahastamine- ja omandisuhted koolidel erinevad;
huvikoolide võimalusi integreeritakse pk. õppekavasse vähe, selle tase omavalitsuseti erinev, probleem, kui lapsed liiguvad;
puudub võimalus teha koolide vahelisi ühisõppekavasid - noortel vaid standardvalikud;
kutsekoolist kõrgkooli liikumine takistatud, paljudel vajalikel suundadel rakenduskõrghariduslikke õppekavu pole; bakalaureuses praktikaosa hoopis väike, inimesed raiskavad aega, kui enne reaalsele tööturule jõudmist peavad veel pärast ülikooli kutsekooli tulema, et tegelikult ametiks valmistuda.
LAHENDUSED:
Üldised: õppekavad paindlikumaks;
seadused haridustasemeti; ministeeriumis ka osakonnad haridustasemeti; keskharidustase riiklikuks;
põhikooli õppekavad mitmekülgsemaks, paindlikuks, huvihariduse lõimimine sinna;
keskharidus kohustuslikuks;
keskharidustasemel alusmoodulid sarnased vähemalt aasta või isegi kaks ja seejärel spetsialiseerumine akadeemilisemaks või kutseõppeks 1-2  viimast aastat. Ühisõppekavad gümnaasiumide ja kutsekooide vahel;
Igaühel individuaalse õpitee võimalus, ollakse mitte koolis, vaid õppekaval;
keskhariduse õppekavade suurem varieerumine ka tasemeti;
kutsehariduse gümnaasiumijärgsed õppekavad kasvavad vajadusel üle rakenduskõrghariduseks, kuhu saab edasi liikuda;
õpitulemusi kirjeldada õpiväljundite kaudu.

# data[].attributes.body
Õmblusteta õpikeskkond
1. Erialavaliku edasilükkamine, et tehtaks küpsemaid ja teadlikumaid valikud;
2. Otsustav on üldainete staatus, lõimimine ei soodusta üldharidusbaasi tugevdamist
3. Ettevõtete / SMEde konsortsiumid töökohapõhise õppe "tugiisikute" rakendamisega
4.Potentsiaalsete töökohtade kadumise tõttu rakendada "ennetav koolitamine"
5. Segregeerimismehhanismide "lõhkumine" (soolised, haridusvalikutega seotud)
6. Gümnaasiumiharidus, koos teatud kutseõppe või kõrghariduse moodulite/osaga

Haridusvalikud
1 See, et inimesed otsustamine lükata hilisemaks (16 -> 19) eluaastele on OK. Kõrgema haridustasemega inimesed tööturul paindlikumad
2. Vajalik tagada tugi neile nooretele, kes lähevad otse tööturule
3. Seadusandlus peab soosima ettevõtjaid,  kes võtavad tööle noore vanuses 16-18
4. Gümnaasiumi õppekavad peavad muutuma. Suurem õpetajate ja õppeainete integratsioon
5. Gümnaasium, aga võimalik ka, et põhihariduse lõpp peaks minema moodulõppele.
6. Kui suureneb õpetaja vastutus, siis sellega peab lisaks materiaalsete kindlusele lisanduma ka tugiteenused kooli sees. Õpetajat ei tohi jätta oma vastutusega üksi.
7. Täna mitmed hoovad eri tasandite ( kutse ja gümnaasiumite) koostööks olemas, aga ei ole sageli finantsmehhanisme nende rakendamiseks
8. Riiklikud programmid ja turundustrateegiad riigi jaoks vajalikel erialadel õppimiseks.
9. Tasulise hariduse tagasitoomine. Riik suunab vajalikke erialasid läbi eelarveliste kohtade.
10. Halduslepingud ka kutsehariduskeskustele
11. Kutsestandardite paindlikumaks muutmine. Tuumikpädevused fikseeritud , ülejäänu kõik muudetav

# data[].attributes.headline
16. Suhte- ja suhtlusprobleemid kooli-ilmas

# data[].attributes.subject
16. Suhte- ja suhtlusprobleemid kooli-ilmas

# data[].attributes.body
Teeme ettepaneku, et need kongressi raames kokkukutsutud töörühmade juhid, kes soovivad jätkata arutelu enda valitud teemal saaksid selleks võimaluse. Eesmärgiks luua täiendavat sisu strateegia 2035 koostamisse kodanikualgatuslikus korras.

Loodavate töörühmade teemad:

- huvihariduse integreerimine formaalharidusse;

- väikesete ja hiidkoolide head-vead;

- õpetajate õpetamise pedagoogika muutmine; õppeassistentide süsteemi śisseviimine jpm;

- lasteaedadest alates inimese vaimne õpetus - spirituaalne inimene;

- meedias ja ühiskonnas õppejõudude ja õpetajate maine oluline tõstmine

- inimeseks olemise õpetuse sisse viimine alates lasteaia astmest; spirituaalse inimese probleem - inimese teadlikumaks saamine iseenesest ja suurematest tervikutest enese ümber, õpeuse kaudu inimese juhtimine tema vaimsele teekonnale selleks aluseid pakkudes

Arutasime suhtlemisprobleeme tekitavate struktuursete tegurite üle koolis: massikoolid, suured kollektiivid, konfliktid vanematega ja oskamatus omavahel suhelda, ülekoormatus, ajapuudus, osalenute vahelised barjäärid, ülevalt-alla suhtlemine, tarbijamentaliteet ülikoolides, õppejõudude-üliõpilaste kaugenemine

õpilaste puuduv otsustusõigus, Kooiis oodatakse sõdureid, kes õpetajale alluksid, levib passiivsus, oskamatus püstitada küsimusi

. Pikk ja kurnav koolipäev hakitud tegevustega, noored õpetajad kaotavad ruttu entusiasmi.

Kool, milles tahaksime käia ning kuidas sinna jõuda:

Suhete eest koolis vastutab täiskasvanu, ka õpetajad vajavad suhteõpetust, vanemate kogukondlik kaasatus kooli. Ka huvikoolid vajavad tugispetsialiste, õpetajad vajavad koostööoskuste haridust. Suurem õpilaste kaasatus, loovus, initisiatiiv, sotsiaalsetele oskustele otsustav tähelepanu ja  ruum ning aeg nende õpetamiseks, vaimsete protsesside õpetamine lastele, oma emotsioonide mõistmine ja juhtimine, demokraatlik koolikuttuur tegelikusse. Tegevuste paljusus,

Alternatiivkoolidel on oma vaimne alus, seetõttu on neil oma autonoomsus ja nad ei allu suurtele poliitilistele tuultele ja majanduse diktaadile, riigikoolidel ei ole oma vaimset alust.

# data[].attributes.headline
13. Huviharidus ja vabaharidus – elukestva õppe võimalusterohked võrgustikud – tervikvaade ja korraldus? (Egge Kulbok-Lattik, Ülle Raud)Huviharidust käsitleme nii formaalse kui ka mitteformaalse haridusena, mis on suure potentsiaaliga rahvastikku võimestavad nähtused, mil oma ajalugu ja võrgustikud.Eesti modernse ühiskonna kujunemisel on need võrgustikud olnud kandvad nii kõrgkultuuri aluseeldustena, kui ka panustanud laiema kultuuriosaluse loomisel rahvastiku arengusse ning ühiskonna innovatsioonisüsteemi.Töörühmas käsitleme kolme teemat: Kuidas võiks tulevikus huviharidus Eestis korraldatud olla? Kuidas siduda tervikuks eri tasemega ja ei viisil korraldatud elukestva õppe võimalused? Mida tuleb muuta, või teha teisti võrreldes seniste praktikatega?

# data[].attributes.subject
13. Huviharidus ja vabaharidus – elukestva õppe võimalusterohked võrgustikud – tervikvaade ja korraldus? (Egge Kulbok-Lattik, Ülle Raud)Huviharidust käsitleme nii formaalse kui ka mitteformaalse haridusena, mis on suure potentsiaaliga rahvastikku võimestavad nähtused, mil oma ajalugu ja võrgustikud.Eesti modernse ühiskonna kujunemisel on need võrgustikud olnud kandvad nii kõrgkultuuri aluseeldustena, kui ka panustanud laiema kultuuriosaluse loomisel rahvastiku arengusse ning ühiskonna innovatsioonisüsteemi.Töörühmas käsitleme kolme teemat: Kuidas võiks tulevikus huviharidus Eestis korraldatud olla? Kuidas siduda tervikuks eri tasemega ja ei viisil korraldatud elukestva õppe võimalused? Mida tuleb muuta, või teha teisti võrreldes seniste praktikatega?

# data[].attributes.body
Koond ettepanekutest ja lühikokkuvõte kahe töörühma aruteludest:

II Huvihariduse töötoa protokoll 24.11.2018 Viljandi

Urvi Haasma, Viimsi Muusikakooli direktor
Maie Koldits, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli klaveriõpetaja
Maiu Linnamägi, Märjamaa Muusikakooli direktor ja Märjamaa kultuurimaja huviringi juhendaja
Piret Viirpalu, Tartu Lastekunstikooli direktor
Katrin Potter, andragoog,  Lobi muuseum (Lääne-Virumaa)
Rein Einasto, geoloogiaprofessor
Ülle Raud, ühiskonnateaduste magister (töörühma juht)
Egge Kulbok-Lattik (töörühma juht)

Sõnumid:

·        Huvitegevus ja huviharidus on oluline osa üldharidusest ja elukestvast õppest (formaalne + mitteformaalne)

·        Huvihariduses osalemine aitab kaasa tulevikuühiskonnas hästi toimetulekuks vajalike üldoskuste (kognitiivsed) nagu loovus, suhtlemisoskus, empaatia, andekuse avastamine ja realiseerimine jpt. omandamisele isiksuse tasandil.

·        Samuti, soodustab huvihariduse kättesaadavus väärtuste ja sidusususe, integratsiooni, identiteedi ja julgeolekut ühiskonna edenemisele tasandil tervikuna.

·        Vaimse tervise probleemide ennetamine on võimalik huvihariduse kättesaadavuse puhul: kunstiteraapiad ja eneseväljendus oskused;

·        Riik peab otsustama, milliste huvide kujunemist toetada ja kuidas tellimuse täitmist tagada;

·        Õppekavapõhise huvihariduse süsteemi võimekust täita riigi tellimust tuleb hinnata sisulistest kriteeriumitest lähtuvalt.

Ettepanek:

1.     Kaardistada olemasolevates dokumentides ja seadustes huvihariduse terminoloogia, määratleda huvihariduse ja huvitegevuse mõisted

2.     Kaardistada väli – kaunite kunstide ja teiste huvikoolide võrk, huvitegevuse pakkujad,  õpetajate kvalifikatsioon, õppekavad ja õpiväljundid;

3.     Andmebaaside ühildamine on oluline;

4.     Erakoolid ja huvikoolide teema läbitöötada, aga riigi seisukohast professionaalse kultuuri säilimiseks on vaja toetada neid koole, kes valmistavad ette professionaale. Kaunite kunstide seadus.

5.     Erinevate õppekavade võimaldamine. Kunstikoolis võib olla ka kunstiring ja muusikakoolis eratundide võimalus neile, kes seda soovivad ilma et neil oleks ambitsiooni saada professionaaliks.

I  Kunstide, kultuuri-, hariduse-, teaduse-, spordi- ja loodushuvihariduse töörühma kokkuvõte. Viljandi seminar 24.09.2018

Töörühmas osalesid: Anneliis Terep, Peep Tobreluts, Piret Anier, Tonio Tamra, Meeri Krass, Piret Mädamürk, Anneli Kundla, Lembit Orgse

1.      Tähtis on, et üldhariduses säiliks senises mahus Eestis traditsiooniliselt kunstide ja spordihariduse osakaal:

- aitab leida teed huviharidusse;

- aitab avastada andeid;

- aitab üldhariduses tasakaalustada erinevate ajupoolkerade pingutusi tavaõppes (loomingulist kujutlusvõimet stimuleeriv käeline tegevus versus ratsionaalne ja faktitihe õppimine, ning sportlik tegevus versus istumine).

2. Huviharidust tuleb käsitleda haridussüsteemi osana, mis loob ja panustab ühiskonna andekuse ressurssi. Huvihariduse käsitlemine haridussüsteemi osana eeldab:

- huvihariduse sügavamat mõtestamist ja süsteemi korrastamist;

- eri tasemega juhendajate ja õpetajate õppe, kutse- ja palgasüsteemi korrastamist;

- riiklikku tervikvaadet ja sidusrühmadega koostööd;

- teaduspõhist lähenemist ning kompetentsi koondamist sellise vaate kujundamisel ja haldamisel;

- eeldab kokkuleppeid KOVidega.

3. Ettepanekud kaunite kunstide huvihariduse süsteemi korrastamiseks:

- eristame üldhariduse alt välja jäävas ja noori puudutavas ning meie töörühmas kõneks olnud haridusvaldkonnas kolme liiki, reastades need järgnevalt tegevuse intensiivsuse ja nö "süvitsimineku" järjekorras:

huvitegevus, huviharidus ja eelkutseõpe, mis omakorda jaguneb valdkonniti:

kaunid kunstid, loodusteadused/tehnika ja sport

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kongressi töötubade teemad ja teemajuhid

1. Heaolu loov kool (Dagmar Kutsar, Meedi Neeme)
Fookus: Kuidas luua õppijate ja õpetajate heaolu loovat kooli?

2. Lõimiv haridus (Irene Käosaar, Kaja Sarapuu)
Fookus: Kuidas tekib mitmekultuuriline kool ja toimivad mitmekultuurilised võrgustikud?

3. Võimestav kool (Ene Mall Vernik, Kadi Kreis)
Fookus: kuidas luua kooli, mis toetab iga inimese eneseteadlikkuse arengut, oma õpitee
eesmärgistamist ja seatud eesmärkide saavutamist?
Töötoa sisu: Võimestav kool loob õpikeskkonna, mis toetab õpilastel eneseanalüüsi oskuse, õpioskuse, kriitilise mõtlemise, loomingulisuse, algatusvõime, sotsiaalsete oskuste kujunemist, suutlikkust ja julgust olla loov ning püstitada ja teostada nii isiklikke kui ühiseid eesmärke. Võimestav kool toetab õppija agentsuse/subjektsuse, tema tegevusvõimekuse suurenemist, mis võimaldaks inimesel olla oma elu
peremees ja tulla toime üha keerulisemaks muutuvas maailmas.

4. Haridus ja tööelu (Krista Loogma, Raul Eamets)

5. Enesekindel ja professionaalne õpetaja (Margit Timakov, Mihkel Rebane)
Fookus: Õpetaja autonoomia suurendamine ning õpetaja agentsuse toetamine. Õpetaja kutse - litsents või luksus.

6. Uute väljakutsetega kooskõlas olevad, õpetajaid toetavad töötingimused (Elin Ots, Edgar Roditšenko)
Fookus: Õpi- ja õpetamiskeskkond üldisemalt. Vaimse tervise hügieen. Riigi ja koolipidaja vastutus

7. Millist kõrgharidust Eesti vajab? (Ene Grauberg, Maarja Vaino)

8. 1. fookus: Hariduse üleilmastumine ja OECD roll selles. Küsimused: Milles väljendub hariduse üleilmastumine ja miks see toimub? Kuidas jõuda heaolu-keskselt eesmärgistatud õppimiseni valdavalt neoliberalistlikus maailmas/Eestis, kus üks põhiväärtusi on konkurents? (Maria Erss (TLÜ) ja Meritxell Fernandez-Barrera (OECD) (?))
2. fookus: Eesti keele ja kultuuri jätkusuutlikkus. Küsimused: Kuidas tõsta eesti keele mainet eestlastest ja muust rahvusest kasutajate hulgas? Kuidas laiendada ja levitada Eesti kultuurivälja Eestis, välismaal ja veebis? (Maria Erss ja Katrin Maiste (Eesti Instituut))

9. Raamatukoguta kool? Kooliraamatukogude väljakutsed (Sirje Riitmuru, Lea Paasik + ERÜ kooliraamatukoguhoidjate sektsioon)

10. Kas praegune kasvatusteadus vastab Eesti (tuleviku)vajadustele? (Kristi Mets)

11. Haridus väärtuste kujundajana (Margit Sutrop, Mari-Liis Nummert)

12. Huviharidus ja vabaharidus - elukestva õppe võimalusterohked võrgustikud - tervikvaade ja korraldus? (Egge Kulbok-Lattik, Ülle Raud)

13. Muutunud lapsepõlv (Marika Veisson, Pärje Ülavere)
Fookus: Millele peaksime tähelepanu pöörama ja mida peaksime muutma, et lastel oleks õnnelik lapsepõlv ning neist kasvaksid õnnelikud, head ning targad ja ettevõtlikud inimesed?
Töötoas arutleme järgmistel teemadel: Kuidas muutuv maailm mõjutab lapsepõlve? Millised mälestused ja tunded tänased lapsed oma lapsepõlvest eluks kaasa võtavad? Millised on erinevused võrreldes varasema ajaga? Millisteks kodanikeks kasvavad tänased lapsed tulevikus? Milliseid väärtusi me lastele praegu edasi anname ja kuidas me seda teeme?

14. Kunstiharidusest ja kunsti mõistmisest (Heie Treier)

15. Draamaõpe kui haridusuuenduse üks alusmeetodeid (Katrin Nielsen)​
Mida me mõistame draamas õppimise ehk draamaõppe alt? Miks on draamaharidust tänasel päeval eriti vaja? Mida õieti saab draama kaudu õppida? Kuidas peaks olema draamaõpe organiseeritud elukestva õppe kontekstis? Millised on draamatöö võimalused elukaare kontekstis? Kust tulevad draamaõpetajad ehk kus ja kes peaks koolitama draamaspetsialiste-õpetajaid?

16. Ajakirjanikuks olemine ja meedia roll (Helle Tiikmaa, Maarja Lõhmus)
Arutame ajakirjanikuks olemisest meedia-keskses maailmas ning sellega seotud oskustest nii ajakirjanike kui auditooriumi poolel. Kuidas ja kust neid oskusi hangitakse ja edasi antakse. Kuidas ajakirjandust ja meediat kasutatakse ning mõistetakse.

17. Lastevanemate roll tuleviku- Eesti vaimsuse kujundamisle (Aivar Haller, Tiit Urva, Ahto Kivi)
Viimased 10 aastat on ELVL püüelnud haridusasutuste hoolekogudele suurema võimu andmise poole. Hoolekogude suurem otsustamise õigus eeldab ka vastutuse võtmist ja seetõttu otsustajate head hariduslikku ettevalmistust. Rahvusvahelise õppekava alusel koolitused läbinud hoolekogu liikmetest on suur osa lapsevanemad, keda motiveerib kandideerima, tegutsema ja vastutama oma lastele sobiliku arengukeskkonna loomise võimalus. Aastaid ühiskondlikus korras rohujuure tasandil kogukonda loonud ja hoidnud lapsevanemate seast kujuneb välja hea haridusliku ettevalmistusega uus põlvkond poliitikuid, kes teavad kogemuslikult, mida tähendab kogukondlikku elu luua ja hoida. Säärase ettevalmistusega kodanike poliitikasse suundumine aitab luua senisest täiesti erineva, uue - vastutustundliku ja jätkusuutliku poliitilise kultuuri. Töötuba keskendub eelkirjeldatud plaani rakenduskava läbiarutamisele ning asjast huvitatud lapsevanemate kaasamisele.

18. Teatri roll haridusmaatikul, teatrikogemus kui õppimine ja refleksioon (Aita Vaher)

19. Eelduste loomine inimliku läheduse kujunemiseks koolis (Tiina Theresa Gross, Tõnis Töötoas keskendume vaikushetkedele, inimeseks olemisele ning piiridest vabanemisele. V aikuses ja pimeduses puhkab inimene rohkem kui tavalises kodu- ja koolikeskkonnas. Aja maha võtmine aitab taas leida iseennast. Hirmudest vabanemine muudab inimese enda ja teistega siiramaks ning vabamaks. Teisele inimesele silma vaatamine kasvatab enesekindlust ja loomupärasust

20. Täiskasvanud õppijani jõudmine (Tiina Jääger, Reet Valgmaa)

21. Individuaalsed õpirajad (Toomas Kink)

22. Elukestev õpirajal püsimine ja selle võimekuse toetamine (Reet Laja, Tiiu Männiste)

# data[].attributes.attachment_link.description
Kongressi töötubade teemad ja teemajuhid Heaolu loov kool (Dagmar Kutsar, Meedi Neeme) Fookus: Kuidas luua õppijate ja õpetajate heaolu loovat kooli? Lõimiv haridus (Irene Käosaar, Kaja Sarapuu) Fookus: Kuidas tekib mitmekultuuriline kool ja toimivad mitmekultuurilised võrgustikud? Võimestav kool (Ene Mall Vernik, Kadi Kreis) Fookus: kuidas luua kooli, mis toetab iga inimese eneseteadlikkuse arengut, oma õpitee eesmärgistamist ja seatud eesmärkide saavutamist?

# data[].attributes.headline
9. Eesti haridus ja kultuur maailmatuultes

# data[].attributes.subject
9. Eesti haridus ja kultuur maailmatuultes

# data[].attributes.body
Töötoa viisid läbi Maria Erss ja Katrin Maiste. Osalesid: Maarja Undusk ja Kristi ?

Fookus 1: •Mis võiksid olla need kitsaskohad, mis takistavad heaolu saavutamist globariseerunud ja uusliberaalses hariduses?
Kuidas saavutada uusliberalistlikus konkurentsipõhises hariduskeskkonnas õppijate ja õpetajate heaolu ja positiivne identiteet (identiteedid)?

Globaliseerumine kui paradoks: kuidas olla normaalne nagu teised, aga samas innovaatiline?

Eesti asukoht perifeerias kui globaliseerumist kiirendav faktor, aga samas kui võimalus innovatsiooniks.

Uusliberalistlik konkurentsikeskkond ja õpilaste ning õpetajate vaimne tervis: vaja oleks sisse viia teatud arv  nn tervise päevi ehk vabu päevi nii õpilastele kui õpetajatele, mida saaks vajaduse korral stressi maandamiseks võtta.

Enam tähelepanu tuleks pöörata emotsioonide, s.h. negatiivsete emotsioonide aktsepteerimisele ning juhtimisele koolis.

Tuleks vähendada õppijate omavahelist võrdlemist hindamisel - rohkem tähelepanu arengukesksele kujundavale hindamisele.

Tuleks vältida õpiväljundite standardiseerimise nagatiivset mõju loovusele.

Fookus 2: Kuidas tõsta eesti keele mainet eestlastest ja muust rahvusest kasutajate hulgas?

Kuidas laiendada ja levitada Eesti kultuurivälja Eestis, välismaal ja veebis?

Eesti keele maine nooremate kasutajate hulgas langeb: eelistatakse inglise laensõnu omakeelsetele, ei teata enam osade vanemate sõnade tähendust, n. "liiderlik" (arvatakse, et sel on pistmist liidriga).

Eestikeelse kirjanduse lugemisharjumuse vähesus pärsib sõnavara arengut.

Samas, mitte kunagi varem pole Eestis ilmunud nii palju eestikeelset kirjandust.

Me saame oma keele mainet tõsta, kasutades avalikus ruumis uhkusega eesti keelt, mitte vahetades välismaalasega suheldes automaatselt keelt, kui see üritab meiega eesti keeles rääkida, õpetades oma välistudengitele ja välistöötajatele eesti keelt.

Eesti Instituudil on kavas aktsioon: õpetame ühe nädala jooksul tuhandele inimesele maailmas eesti keelt: tutvustame Eestit keele ja kultuuriürituste kaudu.

Arendame eestlastest kogukondadele välismaal eestikeelse hariduse programme.

Tutvustame Eestit välismaal (s.h. veebis) mitmetes võõrkeeltes, aga suuname inimesi sügavama huvi korral eesti keelt õppima.

Korraldame välisajakirjanikele ja tõlkijatele koolitusi Eestist.

# data[].attributes.body
Haridusstrateegia 2035 visioonid. Kuidas toime tulla tuleviku tööturul? Eesmärk saavutada olukord, kus inimesed oleksid tulevikuks valmis. Oluline „õmblusteta“ õpikeskkonna kujundamine.
Individuaalsed õpiteed, võimaldamaks lõimida erinevates õpikeskkondades omandatud pädevusi. Kuidas tagada indiviidi keskse õppimise korral riigi seisukohalt oluliste erialade õppimine? Kuidas muuta gümnaasiumi õppekava, et see oleks jõukohane 90% põhikooli lõpetajatest?

# data[].attributes.body
Kui Teil tekib sellele seinale postitamisega küsimusi või probleeme, helistage numbril
55664941 või kirjutage aadressil: astersild@gmail.com

# data[].attributes.headline
24. Ajakirjandus haridusväljal/ haridus ajakirjandusväljal: teeme ise ajakirjandust haridusväljal (töötuba veab dr Maarja Lõhmus) 

# data[].attributes.subject
24. Ajakirjandus haridusväljal/ haridus ajakirjandusväljal: teeme ise ajakirjandust haridusväljal (töötuba veab dr Maarja Lõhmus) 

# data[].attributes.body
1. Ajakirjanik kui Eesti ühiskonna tundlik reflekteerija ja ühishuvide eestkõneleja ühiskonnas ERISTUB meediatöötajatest ühiskonna ühishuvidest lähtuva autonoomse dispositsiooni poolest (ajakirjaniku tegevust ei määra PR-huvid, era- ja kommertshuvid, reklaamindus, parteid). 2. Ühiskonna alus on laiade teadmistega informeeritud, iseseisva mõtlemisvõimega kodanikud. Mitmekesine ajakirjandus ühiskonnas on mitmekesise hariduse tugi ja keskkond. 3. Kool (kui institutsioon) ajakirjanduses. Hariduse (kui sisu) kõneaine ajakirjanduslikud vormid. Ajakirjandus on ärksa haridusdialoogi väli. Eritlemine kooli/hariduse teemadel annab vajalikku refleksiivsust ka haridusväljale. Tähendused (absoluutsed ja suhtelised, läbi võrdluste). Kriitilised küsimused avalikkuses ja kaheastmeline kommunikatsioon (kool/haridus on ühiskonna keskne arendav institutsioon, mille tase tuleb hoida pidevalt kõrge - tõsta eestlaste taset - laulis Tõnu Tepandi 1988 Loomeliitude pleenumi kõnelaulus). 4. Millist haridusajakirjandust vajame? Kuidas ajakirjanik hariduskultuuri võimestab? Keerulisi küsimusi ei tuleks karta vaid rahulikult sõnastada ja analüüsida.
NENDELE vastates analüüsisime töötoas praktilisi kogemusi ja leidsime algatuseks 9 praktilist vajadust:
1. vaja luua ja kujundada omaenda/kooli/valdkonna infoväljad, koolilehe, kooliTV, kooliraadio, kooli YouTube jm
2. õpetajad ja õppejõud teevad oma blogid, milles avalduvad mh inimlik igapäevane refleksiivsus, koodid ja tõlgendused, aga ka laiem kultuuriline dimensioon kui kultuurikatkestustele vastuseis
3. teha ise koolides meedia, õpetuse ja tegevuste keskkonnad, milles infot jagavad nii õpetajad kui õpilased, sh oleksid lingid teistes avatud kanalites omakooli loomingule - igale koolile oma YouTube, millesse laaditakse looming ja arutlused!
4. info selekteerimise oskuse teadlik arendamine, sh allikakriitiline lähenemine, autori/anonüümse töö eristamine
5. gümnaasiumides/kutsekoolides tehtavad uurimistööd ärgu mingu kaotsi vaid saagu avalikuks lugemiseks - see aitab kaasa ka kohaliku infovälja väärtustamisele
6. meediakasutuse mitmekesistamine ja loomingulisuse arendamine, avatuse ja katsetamise soodustamine ning tunnustamine, ülioluline on 'klaaslagede' loomingulise läbimise oskuse treenimine
7. infovälja analüüsi oskuse treenimine, valikud variantide vahel, eelistuste põhjendamine. Selliseks treenimiseks vajame kvaliteetset loomingukeskset ajakirjandusõpetust kas põhikooli lõpul või gümnaasiumi algul; sh etnofutu lähenemist - oskust vanateadmise/vanakultuuri ning ülimoodsate kanalite/oskuste kokkupanemist ja arendamist
8. Infokeskkonnas saavad koolid - klassid omavahel teadmistes ja loomingus võistelda, luua ühiseid meediavälju ja meediaväljaandeid
9. Meediaväljal ise harjutamine annab vajalikud oskused nn suure ajakirjanduse ja meedia kriitiliseks jälgimiseks ning praktilisi oskusi ajakirjanduses kirjutamiseks, meedias esinemiseks.
KOKKUVÕTE: Koolimeedia on avatud struktureeritud ühisala (vt näit Heiki Koovi www.lvrkk.ee/ajaleht Lääne-Viru rakenduskõrgkoolil), et õppida avalikkuse jagamist ja avalikkuses toimimist. Meediastumine kui avalikkuses, loomeväljal aktiivne olek on kui kolmas sotsialiseerumine, kus selle 'tähtsad teised' kujunevad avalikkuses väljal. Protsessi aitab mõtestada-sekkuda selge teadvustatud selekteerimisprintsiip ja loominguline osalemisoskus.
Loe ajakirjanduse mudelitest, toimetamisteooriast pt 2, Lõhmus, Maarja. Toimetamine: looming või tsensuur. TÜK http://hdl.handle.net/10062/24461, 24-56.

# data[].attributes.headline
7. Digipööre ühiskonnas, hariduskeskkonnas ja õppimises

# data[].attributes.subject
7. Digipööre ühiskonnas, hariduskeskkonnas ja õppimises

# data[].attributes.body
Digi on tulnud, et jääda (Mart Laanpere)
Digipöörde pahupool:
1. Kultuurikatkestus?
2.I
Fookus: Kuidas saavutada kõigi õppijate jaoks võrdsed võimalused (koolide taristu, kodused võimalused) tõhus metoodika ja pädevad õpetajad?

# data[].attributes.body
Üleminek ainepõhisuselt õppijakesksusele; ennastjuhtiv õppija vajab ennastjuhtivat õpetajat; õpetaja kui eestvedaja, coach ja motiveerija; “Kui seda on võimalik googeldada, kas seda tasub õpetada?”; nutiseadmed, pigem “hariduse sõbrad” kui “vaenlased”.​

# data[].attributes.body
Fookus: kuidas luua kooli, mis toetab iga inimese eneseteadlikkuse arengut, oma õpitee
eesmärgistamist ja seatud eesmärkide saavutamist?
Töötoa sisu: Võimestav kool loob õpikeskkonna, mis toetab õpilastel eneseanalüüsi oskuse, õpioskuse, kriitilise mõtlemise, loomingulisuse, algatusvõime, sotsiaalsete oskuste kujunemist, suutlikkust ja julgust olla loov ning püstitada ja teostada nii isiklikke kui ühiseid eesmärke. Võimestav kool toetab õppija agentsuse/subjektsuse, tema tegevusvõimekuse suurenemist, mis võimaldaks inimesel olla oma elu
peremees ja tulla toime üha keerulisemaks muutuvas maailmas.

# data[].attributes.headline
25. Erakoolide panus Eesti haridusuuendusse

# data[].attributes.subject
25. Erakoolide panus Eesti haridusuuendusse

# data[].attributes.body
Dagmar Kutsar (TÜ), Meedi Neeme (RAM)

Fookus: kuidas luua õppijate ja õpetajate heaolu loovat kooli? (Senistes käsitlustes on õpiedu kui eesmärk varjutanud rõõmu ja rahulolu.)

*

Kongressipäeva alapealkiri "Inimeseks õppides ja kasvades" on kõnekas: meil on haridus- ja kasvatusteaduslik paradigma, et laps on tulevane inimene/täiskasvanu/kodanik. See on praeguste täiskasvanute huvi! 80ndatel sündis Viinis uus paradigma: vähemus kui vähe võimu omav grupp, sealhulgas lapsed! Laps on sotsiaalselt kompetentne oma vanusele vastavalt ja tal on oma eesmärgid, mille poole ta aktiivselt püüdleb!

TALISe küsimustik õpetajate enesetäienduse vajadustest keskendub väga akadeemilistele tulemustele; õpetaja isik on täiesti väljas. Aga kui õpetaja silm ei sära, kannatavad lõpuks ka akadeemilised tulemused (Heidmets 2016).

Süsteemne lähenemine -- heaolu tekib subjekti ja keskkonna vastasmõjus; lapse ja õpetaja heaolu on omavahel seotud. Lapse lähim keskkond on perekond ja perekondi on mitmesuguseid. Vanemlusprogrammid, kui nad on projektipõhised, ei anna pikaajalist toimet.

Eesti laste koolimeeldivus 2. - 6. klassis langeb enim OECDs, eriti tüdrukutel. Koolis on heaolu allikaks sõbrad ja head hinded. Olulisim koolimeeldivuse tegur on turvatunne: et kontrollib olukorda. Õpetajad kahandavad ja sõbrad suurendavad koolimeeldivust. Tähtis on, et õpetaja oleks õiglane ja arvestaks lapse arvamusega, aga u 20% lapsi üldse või pigem ei tunne seda.

Eesti õpetaja klassis valitseb kord, aga see saavutatakse heade suhete arvel. Vaid 15% õpetajatest on oma tööga täiesti rahul; OECD keskmine 24%. Rahulolematuse põhjused on vähene palk ja tunnustus, halvasti käituvad õpilased ja negatiivne meediakuvand.

*

Mõned RAM kooli retseptid

- õpetaja teeb kogu töö koolis ära, koju midagi kaasa ei viida (tööpäevad on pikad);
- laps (ja vanem) saab nii tagasisidet kui edasisidet, vanemad on kaasatud;
- kiire reageerimine probleemidele;
- vabadus katsetada pingevabalt;
- direktor vastutab, et õpetaja saaks särada;
- õpikeskkond peab õpilaste heaolu toetama;
- arvestada tuleb mitmekesisusega;
- pidev dialoog, milles laps aktiivselt osaleb;
- iga tund on rätsepatöö, sest iga klass on erinev.

*

Ainet mõtlemiseks

Kas meie väärtused on paberil või tegevustes? Kas õpilasekesksus on tegelikult meie praktikates sees ja esiplaanil õpetaja mugavuse suhtes?
Kui me ei hakka aine asemel õpetama õpilast, siis me oma ühiskonda ei muuda.

Mida tähendab kaasamine või kaasatud olemine? Kaasab keegi kõrgem võim. Räägime osalemisest! Mõtleme lapse perspektiivist! Üks võimalus on lapse enda juhitud arenguvestlus, kus õpetaja ja vanem peamiselt kuulavad. Laps analüüsib ennast, tal on õigus ka keelduda teatud asju arutamast.

Klassiõpetajalt aineõpetajale üleminek on suur trauma, sest aineõpetaja ei jaksa 200 lapsest hoolida. Kas see on üks kuuenda klassi kukkumise põhjus? Seepärast on parem, kui ka algklassides mitu õpetajat, et ei tekiks liigset seotust. Igal klassil on kaks klassijuhatajat.

Peame meeles, et iga õpilane on inimene, kellel on ka kooliväline elu. Õpilane ei jaksa olla 45 min innustunud; õpetaja oma empaatiaga peab märkama ja reageerima ning andma hingamispause. Õpilasel on vaja ka aega ja võimalust privaatseks olemiseks, asjade läbi mõtlemiseks.

Sõna/mõte -> tunne -> käitumine. Meil tekivad automaatmõtted, mida me ise ei taju. Tajume alles tunnet ja see võib pöörduda teise inimese (sh õpilase) vastu. Astu samm ajas tagasi ja püüa endas see mõte kinni: mis mus selle tunde tekitas? Kui õpetaja õpilast alandab või pisendab, siis peaks ta ametit vahetama. Koolikiusamine on ka see, kui õpilane segab õpetajat. Selleks on koolis oma meeskond, ei ole vaja politseid ja direktorit kaasata.

Lapsed muutuvad iga 5 aastaga, õpetaja peab arenema ja õppima. Eesti õpetajatel pole piisavalt võõrkeeleoskust, et lugeda teaduskirjandust. Silmaring jääb kitsaks ja tulemusena klammerdutakse õpikusse, aga õpik on 10-15 aastat vana, st vananenud. (Õpikud tuleb asendada teadlaste+praktikute koostatud kompendiumidega koos viidetega).

Lugege John Hattiet vähemalt! Esikohal on see, et õpetaja tõstaks õpilase enesehinnangut. Tõhus tagasiside on mitte pikk, vaid sisukas. Jne.

Õpetaja eneserefleksioon -- mis on minu hindamispõhimõtted? Et saada endast aru ja teised saaksid sinust aru. Üles filmitud tundi on endal raske vaadata -- aga õpilased vaatavad sind ju iga päev. See on osa enese aktsepteerimisest. Eesti õpetajal on madal enesehinnang aga seda on võimalik ise tõsta, kui teed uusi asju ja need tulevad hästi välja. Õpetaja ei peagi kõike teadma! Direktor ei saa segada õpetajat hästi õpetamast!

Alustame väikeste sammudega; teema teadvustamine ongi juba esimene samm.

*

Õpetaja ei tohi olla maa sool, sest sool tapab kõik elava. Pigem siis põlluramm? :)