# data[].attributes.body
1. I brevet i sekvens 1 fortæller Signe jo hvordan kærligheden er død, mellem hende og Johannes, og de på en måde skyder skylden en lille smule på Johannes. Det er jo helt modsat fra filmens afsluttende sekvens, hvor de jo stadig er sammen og Signe ihvertfald ikke giver udtryk for at det er Johannes skyld. Men nærmere hendes egen, da hun siger det der med “Det var ikke med vilje, det ved du godt”.
2.
I det første brev skriver hun at det var hendes tvangstanker der fik hende til at gøre det. Dette hænger sammen med samtalen 26 år senere, hvor hun skriver at hun ikke var med vilje hun gjorde det.
Signe siger i det første brev at det skulle have været hende der var død og i samtalen 26 år senere siger hun at Johannes har reddet hendes liv.
I det første brev skriver hun at det er en frigørelse det hun har gjort og i samtalen 26 år senere er det lidt en frigørelse for dem begge at de vil lave den film for at få afsluttet kapitlet.

# data[].attributes.body
1. De vigtigste karakterer i filmen:

2. Steder, hvor skyldsspørgsmålet kommer på banen.

# data[].attributes.body
1. Johannes: en høj person og tynd person. Johannes har mørkt hår og han kan godt lide at gå i skjorte.
Føler sig en smule bedre end andre, og har en tendens til at nedgøre Signe. Omsorgsfuld, forstående over at Signe var syg. Han er en rolig person og tog det en smule roligt, fordi han ikke kunne forstå det Else(mor) sagde om at Maria blev drabt.

Signe: hun var Maniodepressiv, en usikker på sig selv og meget jaloux (Iben og Kærlighedsbrev(Dorte))
Farens familie har en psykisk sygdom som går i arv og vil ikke besøge Signe på afdelingen.

2. Iben i Berlin hvor hun spørger om det er hendes skyld.
Johannes siger ikke at der konkret er en der har skylden, fordi han giver ikke skylden på moren, selvom hun selv siger at hun ikke skulle have forladt Signe.
Faren tror det er hans skyld, fordi han har den psykisk sygdom i hans familie som er gået i arv.

# data[].attributes.body
1.
Forældre: De er ked af at miste deres barnebarn. De er meget troende, mest faren. Moren er utålmodig angående dommen. Faren snakker ikke rigtig og vil ikke besøge Signe, da hun er indlagt.
Johannes: Han er forvirret og ked af det. Selvom Signe slår deres barn ihjel, elsker han hende stadig. Han arbejder meget. Han vælger selvom at Signe er indlagt, at tage til Berlin. Og da han kommer hjem fra Berlin vælger han, at droppe samarbejdet med Tiger. Efter retten og Signe bliver indlagt, besøger Johannes hende hver aften i 1½ år.
Signe: Er skolelærer. Hun har i mange år haft tvangstanker, og prøver også at cut i sig selv og kvæle selv sig med et halstørklæde. Det var ikke meningen Maria skulle dø, men hende selv. Meget usikker på sig selv. Generelt meget jaloux, især med hensyn til Iben. Hun bliver meget lykkelig over at blive gravid, og efter Maria kom til verden vil hun gerne have et barn mere. Hun vil gerne at Johannes stopper med at arbejde så meget, og fokusere mere på Maria. Et stykke tid efter Maria blev født, fik hun søvnproblemer og blev indlagt igen. Mens hun er indlagt, savner hun Maria utrolig meget. Giver Johannes lov til at lave filmen.
2.
- Skoleinspektøren har dårlig samvittighed, og mener han skulle have sygemeldt hende inden.
- En af lægerne, Jan Birkemose mener det er morens skyld, fordi hun ikke var der da Signe var helt lille.

- Johannes giver ham selv og alle andre skylden, for ikke at tage sig bedre af Signe

# data[].attributes.body
1.
Johannes: Bevarer roen/forsøger at holde hovedet koldt, på trods af, at Else lige har fortalt ham, at Signe har slået Maria ihjel. Han giver ikke så let op, da han bliver ved med at kæmpe for, at ham og Signe skal forblive sammen, idet han kæmper for, at hun skal have en behandlingsdom i stedet for en anbringelsesdom.

Signe: Maniodepressiv. Sygeligt jaloux, fordi hun bliver ved med at spørge ind til Iben og Johannes’ forhold. Hun har op til flere gange i løbet af hendes liv, påført selvskade og forsøgt selvmord.

Signes far: Er maniodepressiv og nægter at besøge Signe. Han mener det er hans skyld, at Signe har slået Maria ihjel, fordi hans side af familien lider af psykiske lidelser. (Hans bror har begået selvmord). Mindre snakkesalig, og holder sig lidt på afstand fra ulykken.

Signes mor: Er storryger og kan ikke lave mad. Hun fortryder at hun ikke blev ved Signe og barnet. Da Johannes spurgte ind til hvorfor Signe skar i sig selv, snakkede hun udenom og det virkede lidt som om at hun prøvede på at skjule noget. Hun hjalp Johannes og Signe igennem hele behandlingen.

Iben: Iben spiller hovedrollen i begge Johannes’ film. Meget moden i forhold til hendes alder, meget åben og frisk (spiller meget op til de ældre instruktører)

2.

Jan Birkemose mener at det er Signes mors skyld, fordi Else svigtede hende som barn.

Når Johannes siger ‘’du har ingen skyld’’ ‘’det er os der har fejlet’’

I dagligstuen når Signes mor siger til Johannes at Lauritz mener det er hans skyld, fordi hans side af familien lider af psykiske lidelser.

I Berlin når Iben spørger ''Har jeg nogen skyld''

# data[].attributes.body
1.

Signe:

Signe lider af en depression, som får hende til at slå sin datter, Maria, ihjel i en psykose. Hun har gennem sit sygdomsforløb forsøgt at skade sig selv både ved kvælning og ved at skære i sig selv (da hun var yngre). Hun ender med at få en anbringelsesdom for hendes gerning. Hun er en skolelærer, hvor hun er meget elsket af hendes elever, som gør at forældrene ønsker hende tilbage og skriver en erklæring på det. Men Signe ønsker ikke at være skolelærer længere, efter tragedien, som dog ændres. Hun er en meget jaloux person gennem hele filmen, da hun oftest viser en jaloux side i forhold til Johannes forhold til skuespilleren Iben. Samtidig er hun meget ambivalent overfor Johannes, da hun siger at hun både elsker og hader ham. Hun er meget sårbar og lidt usikker på sig selv, da hun bliver påvirket af Johannes meninger om fx hendes lejlighed. Dog er hun i filmen på så mange piller at hun ikke kan vise følelser, men hendes følelser for Maria er rigtig store, da hun udtaler, at hun aldrig har været lykkeligere.

Johannes:

Johannes er gift med sine og er en anerkendt filminstruktør i Danmark, som laver film om historier fra hans eget liv. Han mødte Signe på et værtshus to år før de fik Maria, hvor han i starten ser lidt ned på Signes liv, og hendes lejlighed, hvor han giver udtryk for at han er bedre end andre. Han er meget omsorgsfuld og forstående overfor Signe og hendes sygdom, hvilket man også kan se ved at han stadig er sammen med hende den dag i dag. Han viser ikke følelser til at starte med, da han får at vide tragedien, men bryder sammen, da han skal fortælle det il sine egne forældre. Han taber, i søvne, Maria ned af trappen, hvor han mener at det ikke er anerledes end at Signe dræbte hende i en psykose.

Signes forældre:

Signes forældre er meget påvirket af ulykken, da de begge føler de er skyld i det. Faren mener det er hans skyld, fordi der er en slægtsforbandelse i hans familie, da han har fundet sin bror død, efter selvmord, som han mener har fået Signe til at slå Maria ihjel. Mens moren føler det er hendes skyld, da hun lod Signe være alene med hende, da hun synes de skulle have alene tid, mor og datter, selvom hun var syg.

Iben:

Iben er en meget forførende person, som er selvsikker, og elsker at omgås med de voksne på produktion. Hun opfører sig som om hun er ældre, end hvad hun egentlig er, da hun kun er 15 år. Hun er skuespiller, og går ved siden af i skole.

2.

# data[].attributes.body
1.
- Signes mor (Else) - Berørt over situationen,

- Signes far (Laurits) - Depressiv, han mener at det er derfor Signe har gjort som hun har gjort

- Johannes -  Han er filminstruktør, han er lidt vild med Iben, laver film som omhandler hans eget liv. Han er meget omsorgsfuld.

- Signe - Signe er maniodepressiv derfor har hun tvangstanker og får en masse piller, signe er jaloux på Iben,  Signe har slået sit barn ihjel, meget glad for at få Maria,

2.

Laurits mener det er hans skyld fordi det er hans side af familien hvor de er syge

Skoleinspektøren mener det er skolens skyld

Signe føler skyld fordi hun har gjort det

# data[].attributes.body
Johannes:

Johannes er en meget omsorgsfuld og forståelig person, i det han tager sig af Signe, og selvom hun har haft en fortid som syg, så bliver han og passer på hende.

Han var ikke interesseret i at få Maria, men da hun kom var han glad for det.

Han er meget intelligent, og er lidt overlegen over for Signe.

Han er meget opmærksom på Signes sygdom, og forsøger at forebygge de tvangstanker hun får

Han er hjælpsom og hjælper Tiger selvom han ikke rigtigt har lyst, til at starte med.

Han spiller meget op til Iben, og de har en flirt

Han beder Signe om at stoppe med at tage sine piller, men foreslår efter de har fået Maria at hun skal starte på dem igen.

Signe:

Signe havde en fortid, hvor hun havde en depression og var indlagt på psykiatrien. Hun blev af nogle andre piger på afdelingen tvunget til at skære sig selv i håndleddet.

Signe er meget Jaloux anlagt, hun er specielt meget jaloux på Iben og på den opmærksomhed han giver til Tiger.

Signe er en meget værdsat lærer blandt hendes elever og deres forældre.

Signe er en meget lykkelig da de får maria, men da Maria er 9 måneder begynder Signe at blive ulykkelig og deprimeret igen.

Hun bliver jaloux efter hun stopper med at tage pillerne

Signes forældre:

Moren er meget afklaret med det der er sket, og vil bare gerne have retssagen overstået.

Faren har ikke snakket med Signe efter hun har slået Maria ihjel

Faren bære skyld

Iben:

Iben er en meget selvsikker pige, i det hun spiller op til de voksne

Iben er en meget dygtig skuespiller

Hun minder om en ung version af Signe, som der er sammen/flirter med ældre mænd der er i forhold eller lig.

Skyldsspørgsmålet:

Johannes giver ikke rigtig nogen skylden, han mener at der ikke er nogen der kan gøre for det.

Birkemose giver moren skylden

Faren giver sig selv skylden, da det ligger i generne og han har selv en depression, samt han har

# data[].attributes.headline
Læs transskriptionerne Sorg og glæde 4 + Sorg og glæde 1 og diskutér følgende og skriv noter:

# data[].attributes.subject
Læs transskriptionerne Sorg og glæde 4 + Sorg og glæde 1 og diskutér følgende og skriv noter:

# data[].attributes.body
Hvordan kan man sige, at filmens afsluttende sekvens ’26 år senere’ (Sorg og glæde 4: 26 år senere) modsvarer dens optakt i form af brevet (Sorg og glæde 1: brevet) fra Signe til sin mand?
Hvilke træk fra brevet går indirekte igen i den afsluttende dialog mellem mand og hustru?
Hvori består svaret?

# data[].attributes.body
Hvor mange grunde kan man opstille til, at Signe tager sin datters liv? (Kig i jeres noter om skyld)

Hvilken rolle spiller flashbacket om faldet på trappen i filmens argumentation omkring skyld og uskyld? (Sorg og glæde 3: Johannes’ samtale med en psykiater)

Hvem og hvor mange i filmen bliver bedømt som uskyldige? Hvem og hvor mange som skyldige?

Hvem i filmen føler skam? Hvordan reagerer Signes far i sammenligningen med Signes mor?

# data[].attributes.body
De to scenearier modsiger hinanden, da de stadig er sammen, og de siger at de elsker hinanden 26 år senere, men i brevet til Johannes udtrykker Signe sig om at deres kærlighed er død, efter at hun har dræbt Maria, hvor hun ligger op til at de skal gå fra hinanden.

Indirekte i teksterne hører vi i transskription 1 at Signe, i brevet, skriver hun gjorde det i en tvangstanke (dræbte Maria), som blev ført ud i virkeligheden. I transskription 4 siger hun til Johannes, at hun ikke gjorde det med vilje, hvor hun hentyder til at det var i en psykotisk handling.

# data[].attributes.body
1. Signe skriver i brevet at de ikke skal være sammen mere, hendes kærlighed er død til ham, men efter 26 år så er de stadig sammen.
Signe mener også at der ikke er noget der binder dem sammen mere, men det gør kærligheden, i det de elsker hinanden

2.
I brevet siger Signe at hun slog Maria ihjel for at frigøre sig selv, og i scenen siger hun at han gerne må lave en film omkring det, for at frigøre sig.

# data[].attributes.body
1. I brevet skrev Signe, at deres forhold ligeså godt kunne blive afsluttet nu, for der var ikke længere noget der bandt dem sammen. Signe skriver også i brevet, at hendes kærlighed til Johannes er død, men alligevel vælger Johannes at holde fast i hende.
2. Signe siger i brevet, at det var tvangstanker, der fik hende til at slå Maria ihjel, hvor hun 26 år senere siger, at det ikke var med vilje

# data[].attributes.body
1.

a. Hun er mentalt ustabil, så stemmerne i hovedet får hende til at gøre det

b. Johannes arbejder med den unge skuespillerinde, som gør hende meget jaloux. Det tager derfor hårdt på hende og på en eller anden måde prøver hun at få Johannes opmærksomhed ved at slå deres datter ihjel

c. Faren havde også psykiske problemer, så han føler en form for skyld over, hvad der er sket og han føler at han er en af grundene til at det er sket.

2.

Flashbacket viser at det Signe gjorde også bare var et uheld

3.

Skyldige: Signes mor, Signes far og Johannes, Iben

Uskyldige: Iben

4.

Skoleinspektøren føler skam. Signes far reagere ved at være helt stille og indelukket, hvorimod Signes mor er mere åben og snakker med folk om det

# data[].attributes.body
En stor grund til, at Signe tager sin datters liv, er hendes sygdom, men grunden bliver også sat mange andre steder, hvor det kan skyldes at moren ikke kommer og ser til hende, og Johannes forhold til andre mennesker og hele sin tilværelse. En anden grund kan ligge i farens gener om psykiske sygdomme.

Flashbacket på da han (Johannes) falder ned ad trappen sætter tingene i perspektiv om skyld og uskyld, fordi han også kunne have dræbt hende ved et uheld og i søvne, som at Signe selv ikke var rigtigt til stede da hun dræbte Maria.

Signes mor bliver dømt som både uskyldig (af Johannes), men også som skyldig, grundet den opdragelse hun har givet Signe, og fordi hun ikke kom som aftalt.

Derudover bliver rigtig mange set som skyldige i en eller anden sammenhæng i filmen, som Johannes, Signe, Signes sygdom, farens families fortid, og mange andre ting.

Men meget få gange bliver der snakket om uskyldighed, hvor det kun er ved moren (som nævnt før) og til Iben, siger Johannes også, at hun ingen skyld har, hvor hun spørger om det er hendes skyld.

Signes far føler rigtig meget skam, i forhold til moren som føler skyld. Han kan ikke rigtigt se folk i øjnene, snakke med Signe og tale med andre, da han føler at det er hans skyld, fordi det ligger til hans familie.

# data[].attributes.body
1.

Hun blev svigtet af hendes mor som barn

Hendes fars side af familien lider af psykiske lidelser

Hun har tvangstanker

Hun ville frigøres

Hun var psykisk syg

Jaloux på Iben

Stopper med at tage sine piller

Frigørelse fra Johannes

2. Hvis Maria døde den aften, havde Johannes følt skyld. Også selvom han gjorde det, da han ikke var helt vågen endnu.
3. Der er ikke nogen, der bliver dømt uskyldig i filmen

Skyldige i filmen:

Signes forældre

Iben

Signe

Johannes

Generelt alle i filmen
4. Signes forældre føler begge skam

# data[].attributes.body
1.

Psykisk syg

Frigørelse

Barndommen

Generne

Hun stoppede med at tage sine piller

Jalousi

2.
Flashbacket får skylden til at se mindre ud, hvis det havde Johannes der havde tabt hende og hun var død af det, så var det en ulykke. Herefter ser man også Signes sygdom som et uheld.

3.
Uskyldige

Iben

Skyldige

Birkmose giver Signe skylden

Birkmose give moren skylden

Faren giver sig selv skylden

Signe giver Johannes skylden

Johannes giver moren skylden

Skoleinspektøren føler skyld

# data[].attributes.body
Malmros siger i artiklen, vi har læst, at Sorg og glæde er autofiktion. Sammenhold dette med rulletekstens forsikring om, at alle personnavne er fiktive.

Hvordan opfatter I forholdet mellem rulletekstens omtale af filmens navnefiktioner med dens afsluttende dedikation (hvem er ’Anne’?)? (Sorg og glæde 5: Fra filmens rulletekster)

Læs uddraget fra kommentaren fra Line Arlien-Søborg i Ekko.
1. Hvad er hendes opfattelse af det, der sket?
2. Mener hun, at Malmros flygter fra sit ansvar?
3. Opfatter I, at filmen peger på ’Iben’ som årsag til den tragiske hændelse?
4. Kan I følge Line Arlin-Søborgs anklager i mod Malmros? (Sorg og glæde 2: Hotelværelset i Berlin)

# data[].attributes.body
Det er ikke en tilfældighed, at de har valgt at bruge barnets rigtige navn Anne i rulleteksten, hvilket gør at det ikke er autofiktion.
1. Hun mener ikke, at det er hele sandheden, der bliver fortalt. Hun siger, at Malmros var forelsket i hende, og erklærede det dengang i Berlin, men undlod at tage den del med i filmen. Line mener, at Malmros alene udstiller hende, og at det kun er hendes skyld, fordi det er HENDE, der spiller op til ham.
2. Ja, for som hun skriver, så er Malmros ikke helt ærlig omkring hans følelser overfor hende. Han undlader, at vise, at han var forelsket i hende i filmen. Så ja, han løber fra et ansvar, for hvis den del havde været med i filmen, havde hun ikke været alene om skylden. Hvis den del var med i filmen, ville han også få en del af skylden.
3. Iben er ikke den eneste årsag til den tragiske hændelse, men Malmros fordrejer i følge Line sandheden.
4. Ja, for han fortæller jo ikke hele sandheden ved at undlade den del i Berlin, hvor han erklærede sin kærlighed til Line (Iben). Så vi kan godt følge hendes anklager.

# data[].attributes.body
Der er i filmen brugt andre navne end dem i virkeligeheden.
Anne er barnet, og dermed Maria. Han har lavede filmen til hende.

1. Hendes version er at han på hotelværelset, indrømmer at han er forelsket i hende, men at han ikke er ærlig og indrømmer det i filmen, og derfor fremstiller hende dårligt. Hun mener ikke selv, at hun spillede op, som han påpeger i filmen.
2. Ja, hun mener at han flygter fra sit ansvar, da han ikke er ærlig omkring hvad der egentlig skete.
3. Det er ikke Iben' skyld, at der er sket det, som der er sket, men hun har måske været en lille del af det.
4. Ja, for han fortæller ikke hele sandheden, og han sætter hende derfor i et dårligt lys.

# data[].attributes.body
Autofiktion er en blanding mellem fakta og fiktion og hvor forfatteren bruger sig selv og sit eget liv.
Malmrose siger at filmen er autofiktion. Han siger at man havde en forpligtelse til at forholde sig til sandheden

Forholdet mellem filmens navnefiktioner hænger ikke sammen med hans dedikation til det rigtige barn Anne. Man kan derfor sige at der sker en blanding mellem virkeligheden og fiktion.

1. Line har en anden opfattelse en Malmrose. Han opfattede det som en flirt imens hun troede det kun var venskab.
2. ?
3. Ja filmen peger meget på at det er hende der er årsag til barnets død
4. ?

# data[].attributes.body
Sorg og glæde er en autofiktion, hvor instruktøren Nils Malmros bruger nogle andre navne i forhold til de rigtige navne. Bl.a. hedder datteren Marie, i filmen, mens hun i virkeligheden hedder Anne, som er den person filmen er dedikeret til, til sidst i rulleteksten. I rulleteksterne bliver man derfor mødt med den rigtige verden sat op mod verden i filmen, hvor vi får blandet navnene ind fra den virkelige situation, ind til filmen, hvor man har brugt nogle andre navne. Man kan derfor få en bekræftelse af at alle navne er fiktive i filmen, når man til sidst selv kan læse at de rigtige personer hedder noget andet.

1. Hvad er Line Arlien-Søborgs opfattelse af det, der skete?

Line Arlien-Søborg opfattede hele hændelsen på hotelværelset, som en situation, hvor Nils Malmros erklærer sin kærlighed til hende, og om at det var hans forelskelse i hende som havde været medvirkende til hendes depression og derved drabet på hans datter. Han fortæller at hans følelser for hende ikke kan sammenlignes med dem til hans kone. Nils Malmros fremstiller i filmen Line som værende en ung pige, der ligger meget op til noget og er meget forførende, hvilket hun ikke selv føler, og mener blot at det er en undskyldning fra hans side for sine følelser.

2. Mener hun at Malmros flygter fra sit ansvar?

Line Arlien-Søborg mener Malmros flygter fra sit ansvar gennem de undskyldninger han kommer med i filmen, for ikke at indrømme sine egne følelser, og udstiller hende og hele situationen, hvilket er forkert i forhold til sit ansvar når filmen er autofiktion, som burde vise den rigtige hændelse.

3. Opfatter i, at filmen peger på ’Iben’ som årsag til den tragiske hændelse?

Vi ligger en selvfølgelig en smule mærke til at Iben bliver sat som en grund, men i det at man høre om så mange andre grunde og forskellige mennesker der mener en del forskellige ting, tænker man ikke videre over, at hun kunne være en stor grund, men putter hende blot i en bunke som samler hele puslespillet.

4. Kan I følge Line Arlien-Søborgs anklager imod Malmros?

Man kan godt forstå, hvorfor hun har haft brug for at komme ud med historien fra hendes synsvinkel, da det aldrig er det samme fra to opfattelser. Samtidig er det vigtigt for de fleste mennesker at have deres navn rent, så folk ikke ser ned på hende, så hun også har en stemm

# data[].attributes.body
Hvordan opfatter I forholdet mellem rulletekstens omtale af filmens navn fiktioner med dens afsluttende dedikation (hvem er ’Anne’?)? (Sorg og glæde 5: Fra filmens rulletekster)

Anne er deres afdøde barn

Læs uddraget fra kommentaren fra Line Arlien-Søborg i Ekko.

1. Hvad er hendes opfattelse af det, der sket?

Hun mener at det ikke har været en flirt, for nr der er en flirt, så er det begge personer der har følelser for hinanden. I denne situation er det kun Malmros der har følelser for hende.

Hun mener at han har lavet om på situationen, for selv at fremstå bedre.

2. Mener hun, at Malmros flygter fra sit ansvar?

Ja, fordi han fordrejer sandheden, han siger at det ikke kun var ham der havde et forhold til hende, det havde alle for hun spillede op til alle.

3. Opfatter I, at filmen peger på ’Iben’ som årsag til den tragiske hændelse?

Vi opfatter ikke Iben som en årsag til selve hændelses, men hun har været med til at påvirke situationen, som de mange andre også har.

4. Kan I følge Line Arlin-Søborgs anklager i mod Malmros? (Sorg og glæde 2: Hotelværelset i Berlin)

Ja, for hvis det Malmros fortæller ikke er rigtig, så er det jo ikke i orden at han lægger ansvaret fra sig.