# data[].attributes.body
Taigi, jums reikia atrasti prie didelio augalo išaugusią naują skrotelę. Tuomet, kai atidalysite ūgliuką, pažeistas vietas pabarstykite sutrupinta medžio anglimi ir lai jos nudžiūna. Turimą skrotelę pasodinkite į nedidelį vazoną su patręštos žemės ir smėlio mišiniu (4:1). Kelias savaites nelaistykite, tik apipurškite vandeniu. Laistykite tik tada, kai augalas sutvirtės, o žemė nebebus drėgna.

Rožių priežiūra. Kambarinių rožių krūmelius būtina formuoti juos apipjaustant, nes apipjaustytos rožės geriau auga ir gausiau žydi. Kad vėliau kambarinės rožės žydėtų gausiau ir gražiau, patariama pirmuosius 2 – 3 jų žiedpumpurius nugnybti.

# data[].attributes.body
Akiavimu dauginamos rožės, sumedėję bijūnai, pilnažiedės gubojos. Rožes akiuojame birželio mėnesį sprogstančiąja ir rugpjūčio mėnesį miegančiąja akute. Mūsų klimato sąlygomis geriau tinka akiuoti miegančiąja akute, nes ūglis, išaugęs iš sprogstančiosios akutės, nespėja sumedėti ir sunyksta. Poskiepiai išauginami iš laukinių erškėčių. Parenkamos mažai dygliuotos ir atsparios miltligei rūšys ir formos. Sėklas galima sėti rudenį ir slratifikuoti per žiemą. Tuomet jos anksti sudygsta ir iki rugpjūčio išauga reikiamo dydžio. Akiuojama į šaknies kaklelį, todėl jis turi būti ne plonesnis už pieštuką. Prieš akiavimą poskiepiai atkaupiami, nuvalomas šaknies kaklelis, pašalinami nereikalingi ūgliai.
Įskiepiai imami nuo nesergančių, geros veislės krūmų, surišami į ryšelius, pritvirtinama etiketė, kurioje užrašomas veislės pavadinimas, ir įdedami i kibirą su vandeniu taip, kad 1/5 būtų apsemta. Akiavimo metu įskiepių negalima laikyti saulės atokaitoje.
Svogūnų skiltelėmis dauginamos sudėtinius svogūnus turinčios ir mažai pakaitinių bei dukterinių svogūnų išauginančios gėlės -lelijos. Nuo sveikų, stiprių suaugusių svogūnėlių atidalijamas didesnis ar mažesnis kiekis žvynelių, kurie sodinami į dėžutes arba inspektus. Paruošiama tokia žemė: 2 dalys velėninės, dalis lapinės žemės ir dalis smėlio užpilama ant žemių mišinio paviršiaus. Žvyneliai sodinami 2/3 -3/4 savo aukščio gyliu. Dėžutės sustatomos pavėsyje. Temperatūra – 18-20 CC. Per 1-3 mėnesius susidaro maži svogūnėliai, kurie sodinami į dauginimo lysves. Dauginama liepos -spalio mėnesiais (tai priklauso nuo rūšies).

# data[].attributes.body
Šakniagumbiais dauginami bijūnai, jurginai, eranfiiai, svilriešiai ir kitos gėlės. Bijūnų šakniagumbiai dalijami rugpjūčio rugsėjo mėnesiais. Iš žemės iškasti ir apvalyti kerai suskirstomi tiek dalių, kad turėtų bent po 1-2 sveikus Šakniagumbius ir 1 – 2 augimo pumpurus. Pjūvio vietos dezinfekuojamos. Bijūnai gali būti dauginami šakniagumbių gabaliukais. Jais sėkmingai dauginamas vaistinis, siauralapilis bijūnas Ir daugelis baltažiedžio bijūno veislių. Šių augalų šakniagumbiuose būna pridėtinių pumpurų, kurie, sudarius atitinkamas sąlygas, gali išsprogti. Šakniagumbiai pjaustomi 3-5 cm ilgio gabaliukais ir 20-iai minučių pamerkiami i dezinfekuojanti skystį, Žaizdų vietos apveliamos medžio anglies milteliais.

Šakniastiebiais dauginamos visos šakniastiebinės gėlės -vilkdalgiai, dryžučiai, krūminiai astrai ir kt. Juos galima dalyti pavasarį ir rudenį, kai ant šakniastiebio išryškėja pumpurai. Šakniastiebiai pjaustomi 1-2 cm ilgio dalimis su 2-3 pumpurais ir pridėtinėmis šaknimis. Sultingų šakniastiebių pjūvio vietos apibarstomos medžio anglies milteliais ir apdžiovinamos. Paruoštos šakniastiebio dalys susmeigiamos į lengvą, derlingą žemę, sumaišytą su smėliu. Po 7-10 dienų jos pradeda augti.

Svogūnais dauginamos tulpės, narcizai, jacintai, gumbasvo-gūniais – kardeliai, montbretės, vėlyviai, krokai.
Šios gėlės kasmet sueikvoja svogūno (gumbasvogūnio) (tulpės, kardeliai) arba keleto lukštų maisto medžiagas (jacintai, lelijos, narcizai) ir išaugina kelis naujus svogūnus, gumbasvogūnius. Iš to, kiek svogūnų gėlės išaugina, nustatomas jų dauginimosi koeficientas, kuris priklauso nuo motininio svogūno dydžio bei veislės. Tačiau pastebėta, kad nemažą Įtaką turi ir agrotechnika – sodinimo gylis, tręšimas ir kt.
Per metus natūraliai susiformavę svogūnėliai vieni nuo kitų atskiriami, sugrupuojami pagal dydį ir rudenį susodinami į lysves. Gumbasvogūnės gėlės (kardeliai, montbretės, tigrenės) sodinamos pavasarį. Kardelių gumbapumpuriai pamirkomi šiltame vandenyje 18-20 valandų, pasodinami į lysves ir pridengiami plėvele.

# data[].attributes.body
Patarimas kaip tinkamai padauginti augalą atlankomis:
Atsirinkt šakas, augančias ne krūmo viduryje. Tinkamiausios yra jaunos ir ilgos, sveikos šakelės, nes jos lenkiant nelūžta. Ant šakelės turėtų būti bent 2 – 3 pumpurai. Kiek įmanoma arčiau numatyto daugint augalo iškasamas  ~10 cm pločio negilus griovelis (svarbu nepažeist motininių šaknų). Geriausia, jei dirva puri ir drėgna, jei molinga- dirvą supurent ir pridėt kompostinės žemės. Prismeigt prie žemės su iš anksto pasiruošta U formos viela (galima ir kitais būdais, tačiau svarbu neuždėti kažkuo sunkiu, kad augalo šaknys turėtų deguonies).

Patarimas augalą dauginant šakniagumbiais:
Atidalytus šakniagumbius reikia porą sekundžių panardinti į ištirpintą parafiną. Tuomet tokie šakniagumbiai, laikomi neaukštoje (5-10°)  temperatūroje, sausoje patalpoje, išsilaiko iki pavasario.

Patarimas augalus dauginant svogūnų skiltelėm:
Apatinį pjūvį daryti įstrižai prieš pumpurą, kad būtų didesnis pjūvio paviršius ir greičiau susikauptų reikiamas maisto medžiagų kiekis šaknims susidaryti; viršutinį pjūvį daryti statmeną, kad būtų kuo mažesnė žaizda ir išgaruotų mažiau vandens

# data[].attributes.body
Vilkdalgiai, kanai, bijūnai, jurginai - šakniagumbiais. Jų kerus pavasarį/rudenį dalijame - jie žydės vasaros pabaigoj. "Žaizdas" apibarstome medžio pelenais ar kitaip dezinfekuojame. Po 7-10 dienų išleidžia lapus. Augalą dauginant šakniagumbiais padalytus šakniagumbius reikia panardinti į ištirpintą parafiną. Tuomet tokie šakniagumbiai, laikomi neaukštoje temperatūroje, sausoje patalpoje, išsilaiko iki pavasario.

Serbentų, agrastų krūmai - atlankomis, naujais ūgliais. Jaunas ūglis atlenkiamas nuo motininio ir kai išleidžia šaknis, atsikiriamas nuo motininio.

Bulvės - supjaustomos, kad kiekvienoje dalyje būtų nors 1-2 akutės, iš kurių pavasarį išauga ūgliai.
Česnakas suardomas skiltelėmis ir iš kiekvienos išaugs daigas ir duos po naują galvutę.

Braškės, žemuogės leidžia šliaužiančius ūglius - ūsus, kai sustiprėja išaugusiųjų braškių ar žemuogių šaknys, juos atskiriame ir naujai sodiname, taip daugindami.

# data[].attributes.body
Šiek tiek teorinių žinių: